Справа № 473/2375/25

Провадження №2/472/52/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

23 січня 2026 року селище Веселинове 
Миколаївської області  

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
з участю секретаря
судового засідання - Дівульської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у с-щі Веселинове Миколаївської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Веселинівської селищної ради Миколаївської області, про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини,
ВСТАНОВИВ:

04 червня 2025 року до суду за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Веселинівської селищної ради Миколаївської області, про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини.
Позов мотивовано тим, що він з відповідачем ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Хоча шлюб між ними не було розірвано, фактичні шлюбні відносини між ними були припиненні з листопада 2024 року, разом не проживають. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Однак позивач має сумніви щодо свого батьківства, в зв`язку із тим, що він з 22.07.2022 року перебуває на військовій службі, а тому не вважає себе батьком цієї дитини.
Таким чином, просив суд виключити з актового запису про народження дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомостей про батька дитини.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Мазницький М.М. не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. 10.12.2025 року представник позивача подав до суду заяву, в якій підтримав позовну заяву та просив справу розглянути без їх участі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача - адвокат Вендель О.М. не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. 23.01.2026 року представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без їх участі. Також у відзиві на позовну заяву представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що в листопаді 2024 року позивач приїздив на день народження старшої доньки – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та пробув вдома біля двох тижнів. Приблизно через 1-1,5 місяці після від`їзду позивача, відповідачка відчула, що вагітна, перевірила це тестом на вагітність і після цього одразу стала на облік до лікаря, що підтверджується Повідомленням КНП «Веселинівська РЛ» № 01-06/379 від 07.07.2025 року та копією Індивідуальної карти вагітної і породіллі № 30 від 23.08.2024 року.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служби у справах дітей Веселинівської селищної ради Миколаївської області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. 17.11.2025 року начальник служби у справах дітей Веселинівської селищної ради Камашева Т.В. подала пояснення, в якому просила проводити засідання у відсутність представника служби.
Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку.
Так, особа, яка записана батьком дитини згідно з положеннями СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про неї як батька з актового запису про народження дитини (ч. 1 ст. 136 СК України).
При цьому, особа, яка була записана батьком дитини на законних підставах, повинна довести відсутність кровного споріднення між собою й дитиною, батьком якої вона записана.
Разом з тим, заперечення кровного споріднення не завжди є підставою для оспорювання батьківства.
Зокрема, відповідно до ч.5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.
В зв`язку з чим особа, яка записана батьком дитини, повинна довести, що на момент вчинення запису про народження дитини вона не знала, що не є батьком дитини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 24.06.2022 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , але подружні стосунки припинилися з листопада 2024 року. Від вказаного шлюбу у позивача і відповідачки ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася дитина: син – ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . 
Позивач вважає, що не є біологічним батьком вказаної дитини, так як з 22.07.2022 року і по теперішній час він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , а отже, в період початку вагітності відповідачки він фактично перебував в іншій місцевості у зв`язку з несенням військової служби.
Частиною 1 та 2 статті 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною чоловік може будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновком експертизи.
Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення ЄСПЛ у справі "Калачова проти Російської Федерації" від 07 травня 2009 року N 3451/05, § 34, "Kalacheva V. Russian Federation").
Для з`ясування наявності чи відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною на підставі клопотання представника позивача 31 липня 2015 року судом була призначена судова молекулярно-генетична експертиза, яка за клопотанням представника позивача була доручена експертам Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
Даючи оцінку доказам по справі, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження обставини, які дають підстави вважати, що позивач ОСОБА_1 не є батьком дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Натомість, навпаки судом встановлено, що саме позивач ОСОБА_1 є батьком дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказана обставина підтверджується висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/115-25/14043-БД від 14.10.2025 року, відповідно до якого молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що позивач ОСОБА_1 може являтися біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із ймовірністю 99,999999999977%. Тобто батьківство позивача практично доведене.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що достатніх та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог, позивачем та представником позивача до суду не надано, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що в задоволенні позову відмовлено, то суд вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Веселинівської селищної ради Миколаївської області, про виключення з актового запису про народження дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомостей про батька дитини.
Судові витрати по справі покласти на позивача ОСОБА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу. 

Суддя Веселинівського районного суду 
Миколаївської області Л.О. Орленко