Справа № 508/652/25
№ провадження 2/495/719/2026
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

12 січня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Чибукової О.В.,
справа № 508/652/25
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до якого просить: стягнути з відповідача на його користь позивача заборгованість за кредитним договором № 8213847 від 23.08.2024 у загальному розмірі 32546,49 грн, судові витрати.

Стислий виклад позиції позивача
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (надалі – Кредитодавець, ТОВ) та ОСОБА_1 (надалі- Позичальник, Боржник, Клієнт) укладено Договір № 8213847 про надання споживчого кредиту (надалі – Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеним ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно п.1.2 Договору кредиту, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.4. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.3. Договору у кредит (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п.1.2.-1.4. Договору кредиту, сума (загальний розмір) кредит становить 15000,00 грн.
Кредит надається загальним строком на 360 днів за умов виконання Позичальником Графіку платежів, з 23.08.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. 
Повернення кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку № 1 до Договору. 
Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 19.10.2024 (дата остаточного погашення заборгованості).
Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 (п.2.1.Договору кредиту).
Відповідно п.4.4. позичальник зобов`язується у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені ( у разі наявності) та платежі передбачені Договором.
Позикодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 15000, 00 грн шляхом перерахування на платіжну картку, номер, якої надано Позичальником та міститься в реквізитах Договору кредиту, що підтверджується Довідкою про перерахування грошових коштів.
В свою чергу, Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав.
У зв`язку з неповерненням заборгованості та відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит № 8213847 від 23.08.2024, строком на дату здійснення розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 становить 32546, 49 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом – 14 997, 00 грн; заборгованості по відсотках – 17 549, 49 грн. 
Саме з огляду на вищезазначені обставини позивач і вимушений звернутися із позовом до суду.
Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі
28 серпня 2025 року Ухвалою судді Миколаївського районного суду Одеської області вказана справа передана за підсудністю до Білгород – Дністровського міськрайонного суду. 
29.09.2025 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін.
В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час судового розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник позивача, у судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином. 
У позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, на заочний розгляд справи та винесення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідно до ухвали Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2026, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 
Фактичні обставини, встановлені судом
Проаналізувавши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного.
Матеріалами справи встановлено, що дійсно 23.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (надалі – Кредитодавець, ТОВ) та ОСОБА_1 (надалі- Позичальник, Боржник, Клієнт) укладено Договір № 8213847 про надання споживчого кредиту (надалі – Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеним ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно п.1.2 Договору кредиту, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.4. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.3. Договору у кредит (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п.1.2.-1.4. Договору кредиту, сума (загальний розмір) кредит становить 15000,00 грн.
Кредит надається загальним строком на 360 днів за умов виконання Позичальником Графіку платежів, з 23.08.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. 
Повернення кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку № 1 до Договору. 
Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 19.10.2024 (дата остаточного погашення заборгованості).
Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 (п.2.1.Договору кредиту).
Відповідно п.4.4. позичальник зобов`язується у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені ( у разі наявності) та платежі передбачені Договором.
Позикодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 15000, 00 грн шляхом перерахування на платіжну картку, номер, якої надано Позичальником та міститься в реквізитах Договору кредиту, що підтверджується Довідкою про перерахування грошових коштів.
В свою чергу, Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав.
У зв`язку з неповерненням заборгованості та відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит № 8213847 від 23.08.2024, строком на дату здійснення розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 становить 32546, 49 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом – 14 997, 00 грн; заборгованості по відсотках – 17 549, 49 грн.
Нормативне обґрунтування. Оцінка аргументів сторін, висновки суду
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦПК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Також згідно положень ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі, що вимагається приписами ст.1055 ЦК України.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Так, судом встановлено, що Кредитний договір між ТОВ «Авентус Україна», та ОСОБА_1 укладений в електронному вигляді та відповідачем підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. (а.с. 11-20)
З урахуванням вищезазначеного, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем, вищезазначений договір не міг бути укладений сторонами, суд дійшов висновку, що правочин, відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію», за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав, на судові засідання, попри те, що був належним чином повідомлений про його час та місце, не з`явився, а отже наведені розрахунки не заперечив, власних не провів, доказів їх неправильності не надав. 
З огляду на зазначене, суд не має підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.
З урахуванням презумпції правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України), яка не спростована відповідачем (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010), взятих на себе відповідачем зобов`язань за кредитним договором, які ним не виконувалися належним чином, та обов`язковості договору для сторін, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» заборгованість за договором у загальному розмірі 32546,49 грн. 
Вирішення питання щодо судових витрат.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422,4 грн.
Щодо стягнення судових витрат у розмірі 105, 00 грн суд зазначає наступне.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). 
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вказане кореспондується з позицією ВС, викладеною у Постанові від 23.11.2020 року у справі № 638/7748/18.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Як вбачається з матеріалів справи представником позивача в якості доказів понесених витрат, надане до матеріалів справи: Договір № 0705-25 від 07.05.2025 про надання правничої допомоги, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю, додаткову угоду № 2 від 17.06.2025; витяг з реєстру боржників до Договору про надання правової правничої допомоги від 07.05.2025. 
На підставі вищевикладеного, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки наданим доказам, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума витрат у розмірі 105, 00 грн, а отже позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 530, 549, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 280 - 281, 354 ЦПК України , суд, -
УХВАЛИВ :
Позовну заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», кредитну заборгованість за Договором про споживчий кредит № 8213847 від 23.08.2024 у розмірі 32546, 49 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом – 14 997, 00 грн; заборгованості по відсотках – 17 549, 49 грн.
Стягнути зОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» витрати, пов`язані із оплатою судового збору в розмірі 2422,4 грн, судові витрати у розмірі 105,00 грн
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», код ЄДРПОУ: 41078230, адреса: 03062, м. Київ, проспект Берестейський, 90-А.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений 19 січня 2026 року.
Суддя: