Справа № 369/16339/25
Провадження № 2/369/6112/26
РІШЕННЯ
Іменем України

28.01.2026         м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В. за участі секретаря судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 369/16339/25 за позовом ОСОБА_1  до  ОСОБА_2 про звільнення від обов`язку утримувати матір та від обов`язку участі у додаткових витратах,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила звільнити її від обов`язку утримувати матір – відповідача, а також від обов`язку участі у додаткових витратах відповідно до статті 204 Сімейного кодексу України.
Ухвалою суду від 19.09.2025 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками. Недоліки були усунуті позивачем у встановлений судом строк, що підтверджується відповідними доказами надсилання.
Ухвалою суду від 05.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач є її матір`ю, однак упродовж тривалого часу ухилялася від виконання батьківських обов`язків, передбачених статтями 150, 155 Сімейного кодексу України. Зокрема, відповідач не забезпечувала належного матеріального утримання, не піклувалася про фізичний та духовний розвиток позивача, не брала участі у здобутті нею освіти, а після досягнення позивачем повноліття фактично припинила будь-які сімейні та родинні стосунки.
Позивач послалася на те, що відповідач, хоча і має статус особи з інвалідністю ІІ групи, володіє нерухомим майном, отримує пенсійні виплати та не довела наявності реальної потреби у матеріальній допомозі з боку позивача.
Відповідач відзиву на позов не подала, доказів належного виконання нею батьківських обов`язків або доказів своєї матеріальної скрути суду не надала.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до статті 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Згідно зі статтею 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги.
Разом із тим, стаття 204 Сімейного кодексу України передбачає, що суд може звільнити повнолітніх дітей від обов`язку утримувати батьків, якщо буде встановлено, що батьки ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.
З наданих позивачем доказів, зокрема письмових пояснень свідків, документів щодо умов її проживання та навчання, суд дійшов висновку, що відповідач тривалий час не виконувала свої обов`язки щодо утримання, виховання та розвитку дитини, фактично самоусунувшись від виконання батьківських функцій.
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати не лише у формальному невиконанні обов`язку зі сплати аліментів, але й у відсутності піклування про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.
Відповідач не надала суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача або свідчили про належне виконання нею батьківських обов`язків у минулому, а також не довела наявності потреби у матеріальній допомозі.
За таких обставин суд доходить висновку, що наявні правові підстави для звільнення позивача від обов`язку утримувати матір та від обов`язку участі у додаткових витратах.
Враховуючи волевиявлення позивача щодо непокладення судових витрат на відповідача, суд не вбачає підстав для їх стягнення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 10-13, 76-83, 141, 247, 258-259, 263- 265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд,-
ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від обов`язку утримувати матір та від обов`язку участі у додаткових витратах – задовольнити повністю.
Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від обов`язку утримувати матір – ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), а також від обов`язку участі у додаткових витратах відповідно до статті 204 Сімейного кодексу України.
Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено: 29.01.2026 року. 

Суддя         А.В. Янченко