ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

11 грудня 2025 року 	м.Суми	

Справа №583/4619/24 
Номер провадження 22-ц/816/1137/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М., 
сторони:
позивач – Акціонерне товариство «СЕНС БАНК»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Шевченка Романа Володимировича 
на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2024 року, у складі судді Семенової О.С., ухвалене у м. Охтирка, повний текст якого складено 26 грудня 2024 року

                                                               в с т а н о в и в :

11 вересня 2024 року АТ «СЕНС БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 501395757 у розмірі 220406,70 грн та сплаченого судового збору.  
Вимоги мотивовано тим, що 23 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа банк», яке в подальшому було перейменовано на АТ «Сенс Банк», було укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501395757. Відповідно до умов кредитного договору відповідачка зобов`язалася в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах передбачених договором. Також договором передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. 
У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту, станом на 28 лютого 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 220406,70 грн з яких: 162542,06 грн – заборгованість по тілу кредиту, 57864,63 грн – заборгованість по відсотках, яку банк просив стягнути з відповідачки на свою користь. 
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2024 року частково задоволено позовні вимоги АТ «СЕНС БАНК».
Стягнуто з ОСОБА_1 , (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь АТ «СЕНС БАНК» (ЄДРПОУ 23494714) заборгованість за кредитним договором № 501395757 від 23 листопада 2021 року в розмірі 166000,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2280, грн 69 коп.
Відмовлено в задоволенні іншої частини позовних вимог.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Шевченко Р.В., посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог про стягнення 166000,00 грн та судового збору, ухвалити нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позовних вимог АТ «СЕНС БАНК» відмовити в повному обсязі. 
Вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не взято до уваги відсутність достатніх доказів укладення між сторонами кредитного договору у належній формі, погодження умов кредитування, відсутність підпису відповідачки на оферті на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501395757 свідчить про відсутність її волевиявлення на укладення кредитного договору. Позивачем не доведено отримання відповідачкою кредитних коштів та наявності заборгованості у заявленому розмірі, оскільки наданий банком розрахунок не є первинним бухгалтерським документом, не містить печатки, підпису керівника, даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків чи номеру платіжної картки, на яких виникла заборгованість, тому не може підтверджувати існування тих чи інших операцій. Із наданої виписки по карті не можливо ідентифікувати за якою угодою вона відображає заборгованість. Також відсутні докази щодо видачі за вказаним договором платіжної картки на ім`я відповідачки та встановлення відповідного кредитного ліміту на неї. Вказує, що досудова вимога від 06 листопада 2023 року про досудове повернення кредитної заборгованості не містить підтвердження повноважень представника на підписання та направлення досудових вимог. 
Доводить, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксації волі сторін договору та його змісту.  
В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 13,  ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.
Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без сторін, оскільки явка до апеляційного суду є необов`язковою, їх позиція є чіткою і зрозумілою. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає. 
Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до паспорту споживчого кредиту та оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501395757 від 23 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір на суму 166000,00 грн, строком на 60 місяців зі сплатою 35 % річних процентної ставки. Наданий суду примірник договору підписаний представником банку, підпис ОСОБА_1 відсутній.
Відповідно до положень акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту сума кредиту складає 166000,00 грн, процентна ставка 35 % річних, строк кредиту 60 місяців, дата повернення кредиту 23 листопада 2026 року. Також складений графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг (а.с.34-37).
23 листопада 2021 року банком було перераховано ОСОБА_1 166000,00 грн, що підтверджується копією меморіального ордера із призначенням платежу надання кредиту за кредитним договором № 501395757 від 23 листопада 2021 року (а.с. 5зв.).
За даними виписки по особовому рахунку станом на 28 лютого 2023 року та розрахунку заборгованості її розмір становить: 162542,06 грн – за тілом кредиту та 57864,83 грн – за відсотками.
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування банку на АТ «СЕНС БАНК». Запис внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року (а.с. 18-31).
06 листопада 2023 року на адресу реєстрації ОСОБА_1 АТ «СЕНС БАНК» направило досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань за угодою з попередженням, що у випадку непогашення заборгованості у розмірі 220406,70 грн товариство буде змушене звернутись до суду (а.с. 8, 33). 
Частково задовольняючи позов АТ «СЕНС БАНК», суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка належним чином не виконувала зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного та повного повернення кредиту, у зв`язку з чим підлягає поверненню перерахована банком та використана позичальником сума кредитних коштів у розмірі 166000,00 грн. За недоведеності того, що відповідачка підписувала кредитний договір саме у тій редакції, яка була надана суду, недоведеності погодження сторонами відсотків по кредиту у розмірі 35% річних, суд дійшов висновку про відмову у стягненні нарахованої заборгованості по відсотках.  
Однак, з такими висновками місцевого суду колегія суддів апеляційного суду повністю погодитись не може, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з вимогам ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Підставами заявленого АТ «СЕНС БАНК» позову є неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № 501395757 від 23 листопада 2021 року.
З огляду на відсутність доказів сплати відповідачем грошових коштів за укладеним кредитним договором, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідачки заборгованості з основної суми богу за укладеним сторонами кредитним договором № 501395757 від 23 листопада 2021 року.
Судом правильно встановлено, що факт виникнення між сторонами договірних відносин щодо отримання кредиту та виконання позичальником обов`язку з надання з надання кредитних коштів, підтверджується наданим позивачем меморіальним ордером №721937060 від 23 листопада 2021 року про перерахування відповідачці грошових коштів у сумі 166000,00 грн, платник – АТ «СЕНС БАНК», призначення платежу: надання кредиту за кредитним договором № 501395757 від 23 листопада 2021 року.
Що стосується розміру заборгованості за тілом кредиту, то слід зазначити наступне.
Із розрахунку заборгованості за кредитом за період з 23 листопада 2021 року по 28 лютого 2023 року вбачається, що відповідачу було надано кредит у сумі 166000,00 грн, на погашення заборгованості за тілом кредиту було зараховано 3457,94 грн, заборгованість за тілом кредиту становить 162542,06 грн (а.с. 41). 
Банком у позові заявлено до стягнення заборгованість за тілом кредиту у розмірі 162542,06 грн, однак суд першої інстанції безпідставно стягнув заборгованість за тілом кредиту у розмірі 166000,00 грн.
За встановлених обставин отримання ОСОБА_1 кредиту, вона має перед банком обов`язок щодо погашення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 162542,06 грн.
Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідачки на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованості за кредитним договором у розмірі 166000,00 грн і вважає за необхідне визначити до стягнення заборгованість за тілом кредиту у заявленому позивачем розмірі 162542,06 грн.
Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, на підставі п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні в частині задоволених позовних вимог із визначенням до стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованості за кредитним договором № 501395757 від 23 листопада 2021 року у розмірі 162542,06 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову на 74 % (162542,06 грн (сума задоволених вимог) х 100 % / 220406,70 грн (ціна позову)) з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» підлягає компенсації 2446,51 грн (3306,10 грн (сплачено при поданні позову) х 74 % / 100 %) фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову.
При частковому задоволення апеляційної скарги на 2 % із АТ «СЕНС БАНК» на корить ОСОБА_1 підлягає стягненню 90,84 грн (4542 х 2 % / 100 %) у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.  
Застосувавши правило взаємозаліку обов`язку сторін зі сплати судових витрат одне одному, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 468/1095/15-ц, остаточно з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2355 грн 67 коп. (2446,51 грн – 90,84 грн).
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню. 
Керуючись  ст.ст. 367-369, п. 2 ч. 1 ст. 374,  п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст.  381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

                                                             у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Шевченка Романа Володимировича задовольнити частково.
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2024 року змінити в частині розміру стягнутої заборгованості за кредитним договором та в частині розподілу судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (код ЄДРПОУ 23494714) 162542 (сто шістдесят дві тисячі п`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок заборгованості за кредитним договором № 501395757 від 23 листопада 2021 року та 2355 гривень 67 копійок судового збору. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов