"10" лютого 2026 р. Справа № 363/483/26

ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 лютого 2026 року м. Вишгород
Суддя Вишгородського районного суду Київської області Свєтушкіна Д.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 51 КУпАП,- 
УСТАНОВИВ:
25.12.2025 року о 20 год 40 хв ОСОБА_1 перебуваючи у приміщенні магазину «Фора», який розташований за адресою: м. Вишгород, м. Вишгород, вул. І. Мазепи, буд. 2А повторно протягом року таємно викрав з полиці магазину продукти харчування на загальну суму 874 гривень 24 копійки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, вину визнав у повному обсязі, просив розглянути матеріали без його участі, що підтверджується долученими заявами останнього до протоколів.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.
У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).
За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилась в судове засідання, тобто добросовісно не виконала процесуальні обов`язки, натомість подала заяву, у яких просила проводити розгляд справи без її участі, вважаю можливим розгляд справи здійснювати без її участі.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП, дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.
За змістом ч. 2 ст. 51 КУпАП, дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.
Згідно ч. 3 ст. 51 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена у повному обсязі дослідженими доказами зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967247 від 17.01.2026 року, рапортом зареєстрованим в ЄО Вишгородського РУП за № 32392 від 25.12.2025 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.12.2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 25.12.2025 року, постановою Вишгородського районного суду Київської області від 13.01.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 51 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, довідкою про вартість викраденого товару, заявою ОСОБА_1 про визнання вини у вчиненому адміністративному правопорушенні та іншими матеріалами справи. 
Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП.
Керуючись ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір». 
На підставі ч. 3 ст. 51 КУАП, керуючись ст. 23, 33, 34, 35, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп на користь держави. 
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Суддя Д.А. Свєтушкіна