УХВАЛА

16 грудня 2025 року
м. Київ

справа №560/510/25
адміністративне провадження №К/990/49567/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О.,   Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення військової частини НОМЕР_2 від 30 грудня 2024 року № 193/104/3кц/10500/пс, щодо відмови в задоволенні рапорту від 14 листопада 2024 року про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку із потребою здійснення постійного догляду за його дружиною яка є особою з інвалідністю ІІ групи;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути повторно рапорт від 14 листопада 2024 року ОСОБА_1 та звільнити ОСОБА_1 з військової служби у запас відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку із потребою здійснення постійного догляду за його дружиною яка є особою з інвалідністю ІІ групи;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 направити на розгляд військової частини НОМЕР_1 повторно рапорт від 14 листопада 2024 року ОСОБА_1 та звільнити ОСОБА_1 з військової служби у запас відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку із потребою здійснення постійного догляду за його дружиною яка є особою з інвалідністю ІІ групи.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. 
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року скасовано.
Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасувати рішення військової частини НОМЕР_2 від 30 грудня 2024 року № 193/104/3кц/10500/пс, щодо відмови в задоволенні рапорту від 14 листопада 2024 року про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку із потребою здійснення постійного догляду за його дружиною яка є особою з інвалідністю ІІ групи.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 направити на розгляд військової частини НОМЕР_1 , повторно, рапорт від 14 листопада 2024 року ОСОБА_1 та звільнити ОСОБА_1 з військової служби у запас відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку із потребою здійснення постійного догляду за його дружиною яка є особою з інвалідністю ІІ групи.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 розглянути повторно рапорт від 14 листопада 2024 року ОСОБА_1 та звільнити ОСОБА_1 з військової служби у запас відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку із потребою здійснення постійного догляду за його дружиною яка є особою з інвалідністю ІІ групи.
29 вересня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 , в якій скаржник просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .
Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2025 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - повернуто особі, яка її подала.
13 жовтня 2025 року до Верховного Суду надійшла вдруге касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 , в якій скаржник просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 . Також, скаржником подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - повернуто особі, яка її подала.
28 жовтня 2025 року до Верховного Суду надійшла втретє касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 , в якій скаржник просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .
Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2025 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - повернуто особі, яка її подала.
01 грудня 2025 року до Верховного Суду надійшла вчетверте касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 , в якій скаржник просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .
Разом з касаційною скаргою скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтоване тим, що вперше касаційну скаргу скаржником подано в межах строків на касаційне оскарження, а також те, що касаційна скарга подається повторно після спливу строку на касаційне оскарження з поважних причин, не з вини касатора та без надмірних зволікань після винесення ухвали про повернення касаційної скарги.
Вирішуючи клопотання скаржника в частині поновлення строків на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з наступного.
Так, частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Тобто особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, цілком використовувати наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Отже, учасники процесу мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не мають допускати затримки та невиправданого зволікання під час виконання своїх процесуальних обов`язків.
Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслений характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до якого особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, передусім щодо дотримання строку на касаційне оскарження. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати цілком наявні засоби та можливості, передбачені законодавством
Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Звертаючись третій раз із касаційною скаргою, скаржник просить суд поновити строк касаційного оскарження з тих підстав, що після повернення касаційної скарги скаржником в межах установленого строку було повторно подано касаційну скаргу.
Водночас Суд звертає увагу, що та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
Невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Ураховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
При попередньому зверненні із касаційною скаргою скаржником не було дотримано вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а саме: у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Скаржник не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. При цьому, такі дії залежали виключно від скаржника.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, 27 серпня 2025 року Сьомий апеляційний адміністративний суд прийняв постанову, а скаргу подано вчетверте 01 грудня 2025 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
Так, відповідно до відомостей з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» (далі - КП ДСС) ухвалу Верховного Суду від 07 жовтня 2025 року   (касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала),   доставлено до електронного кабінету відповідача 07 жовтня 2025 року о 19:44, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
13 жовтня 2025 року до Верховного Суду надійшла вдруге касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до відомостей з КП ДСС ухвалу Верховного Суду від 23 жовтня  2025 року (касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала), доставлено до електронного кабінету скаржника  23 жовтня 2025 року о 20:47, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
28 жовтня 2025 року до Верховного Суду надійшла втретє касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до відомостей з КП ДСС ухвалу Верховного Суду від 18 листопада 2025 року (касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала), доставлено до електронного кабінету скаржника  19 листопада 2025 року о 04:30, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Колегія суддів звертає увагу, що ця   касаційна скарга подана вчетверте через одинадцять днів після її повернення Верховним Судом та більше ніж через три місяці після ухвалення постанови апеляційного суду, що свідчить про неналежне користування своїми процесуальними правами та виконання процесуальних обов`язків. 
Сукупність цих обставин свідчить про допущення скаржником необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України. 
Враховуючи викладене, колегія судді визнає неповажними підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.   
Отже, скаржнику необхідно подати заяву із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, до якої надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.
Крім того, в матеріалах справи відсутній документ про сплату судового збору.
Натомість, до касаційної скарги додано клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Дослідивши вказане клопотання, Суд вважає за потрібне вказати наступне.
Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Виключний перелік підстав для звільнення від сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору та суб`єктів, які можуть бути звільнені від сплати такого збору або мають право на його відстрочення наведено у статті 8 Закону України "Про судовий збір".
Враховуючи те, що суб`єкти владних повноважень відсутні у переліку таких осіб, клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.
Водночас звільнення, відстрочення та розстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору може розцінюватися, як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати такий збір.
Для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені скаржником задля сплати судового збору та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19 зазначала, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.
Однак у поданому клопотанні, окрім посилання на недостатній рівень фінансування, державний орган не зазначає про вжиті ним заходи задля сплати у цій справі суми судового збору. Тобто відсутні належні обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору, не надано відповідні докази.
За таких обставин, у Суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання про відстрочення судового збору.
Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, зокрема, фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 1 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 3028 грн.
Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, позов у цій справі заявлено у 2025 році фізичною особою одну вимогу немайнового характеру якої було задоволено.
Згідно з частиною третьою     статті 4 Закону № 3674-VI      при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Оскільки касаційна скарга подана через підсистему "Електронний суд" скаржник має надати докази сплати судового збору в сумі: 1 937,92 грн (3028 грн х 0,4*200%*0,8).
Реквізити для сплати судового збору:
УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 329, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції клопотання із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини; документу про сплату судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Визнати неповажними, зазначені військовою частиною НОМЕР_1 підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.
Відмовити у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - залишити без руху.
Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання:
- клопотання із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини;
- документу про сплату судового збору.
Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали в частині надання клопотання про поновлення строку у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. 
Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали в частині подання документу про сплату судового збору у встановлений судом строк, касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач судді 	А. Г. Загороднюк Л. О. Єресько В. М. Соколов