Справа №: 343/1853/25 
Провадження №: 2-др/343/5/26 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року м. Долина
Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:
головуючого судді – Андрусіва І.М.,
з участю: секретаря судового засідання - Семків В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області, заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Дуткевича Михайла Васильовича, про ухвалення додаткового рішення, у цивільній справі №343/1853/25, про стягнення судових витрат,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позицій сторін:
у провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради, про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування.
Рішенням суду від 20.01.2026 позов задоволено. Однак, судом не було вирішено питання про судові витрати.
Представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Дуткевич М.В. 26.01.2026 подав заяву (а.с. 104) про ухвалення додаткового рішення, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивачки 6 611,20 грн судових витрат, які складаються з: 1 211,20 грн - сплачений судовий збір, 5 400 грн - витрати на професійну правничу допомогу.
Представниця відповідача - Долинської міської ради - Федор М.М. 27.01.2026 подала клопотання (а.с. 108), в якому просить відмовити у стягнені витрат на професійну правничу допомогу, оскільки розмір такої є неспівмірною із складністю справи. Зазначає, що дана категорія справи не вимагала від представника позивачки значних зусиль для представлення її інтересів.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Дуткевич М.В. не з`явились. Останній 04.02.2026 подав заяву (а.с. 115) в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, зазначивши про підтримання заявлених вимог.
Представниця відповідача - Долинської міської ради - Федор М.М. у судове засідання не з`яивлась. У поданому клопотання (а.с. 108), розгляд даної заяви просила проводити без її участі.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому суд розглядає справу у їх відсутності на підставі письмових доказів.
ІІ. Обставини, встановлені судом:
представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Дуткевичем М.В. на підтвердження понесених судових витрат надано такі документи:
- квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН3454717 від 24.09.2025, відповідано до якої, позивачкою ОСОБА_1 сплачено 1 211,20 грн судового збору (а.с. 37);
- договір №71 про надання правової допомоги від 03.09.2025 (а.с. 36), укладений між адвокатом Дуткевичем М.В. та позивачкою ОСОБА_1 , у якому визначено розмір вартості послуг адвоката (7 000 грн);
- копію розрахунку процесуальних витрат від 23.01.2026, у якому зазначено опис наданих послуг, кількість витраченого часу та вартість наданих послуг. Так, адвокат Дуткевич М.В. надав позивачці ОСОБА_1 такі послуги: консультація та збір необхідних документів для позову (50 хв), вартість - 500 грн.; складання та подача позовної заяви до суду (180 хв), вартість - 2 500 грн.; участь адвоката у трьох судових засіданнях, вартість - 2 400 грн (800 грн за одне). Загальна сума - 5 400 грн (зворотна сторона а.с. 105);
- копію квитанції до прибуткового касового ордера №7 від 23.01.2026, відповідного до якого, позивачка ОСОБА_1 сплатила адвокату Дуткевичу М.В. 5 400 грн за надану правничу допомогу.
ІІІ. Оцінка суду: 
суд, вивчивши заяву, дослідивши письмові докази, доходить такого висновку.
Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу, пов`язані з залученням експертів та проведенням експертизи.
Як визначено ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., а також між нею та адвокатом Дуткевичем М.В. було укладено договір про надання професійної правничої допомоги.
На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивачки надано розрахунок понесених витрат та квитанцію до прибуткового касового ордера на загальну суму 5 400 грн.
За змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Аналіз зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право подати відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Окрім цього, як неодноразово наголошував у своїх постановах Верховний Суд, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачкою ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, а в розрахунку понесених витрат визначено розмір таких, з чим остання погодилась, що підтвердила своїм підписом. 
Враховуючи вищевикладене, а також те, що представниця відповідача - Долинської міської ради - Федор М.М. подала клопотання, в якому зазначила про неспівмірність заявлених стороною позивачки витрат на правничу допомогу, з огляду на принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, виходячи з об`єму виконаних адвокатом Дуткевичем М.В. робіт, суд вважає, що стягненню з відповідача - Долинської міської ради, на користь позивачки ОСОБА_1 підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.
На підставі викладеного, ст. 131, 133, 141 ЦПК України та керуючись ст. 265, 270, 354, 355 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Дуткевича Михайла Васильовича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №343/1853/25, про стягнення судових витрат - задовольнити частково.
Стягнути з Долинської міської ради на користь ОСОБА_1 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок сплаченого судового збору та 4 000 (чотири тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя: І.М.Андрусів