Номер провадження 2/243/100/2026
Номер справи 243/11938/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

«06» січня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого - судді Хаустової Т.А.,
за участю секретаря судового засідання - Чернікової Ю.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представник позивачів – адвокат ПРОКОПЦЕВ Сергій Вікторович, до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представник позивачів – адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, яку обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 доводився чоловіком ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 16 серпня 1980 року, штампом в паспорті. ОСОБА_5 доводився сином ОСОБА_7 , доказом чому є Свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 22 травня 1981 року. ОСОБА_6 доводилась дочкою ОСОБА_7 , підтвердженням чого є Свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 15 вересня 1987 року, Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_4 від 15 грудня 2007 року.
ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , доказом чого є Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5 від 13 січня 2025 року. Після смерті ОСОБА_7 залишилось спадкове майно – її частка у спільній сумісній власності на квартиру загальною площею 85,2 кв.м, житловою площею 50,3 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Ця квартира належить ОСОБА_4 та членам його сім`ї: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_6 від 18 жовтня 1993 року на праві спільної сумісної власності. Право власності зареєстровано відповідно до чинного на той час Законодавства, що підтверджується Довідкою Відділу зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна Слов`янської МВА №04-01/2693 від 06 листопада 2025 року.
Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України позивачі є спадкоємцями першої черги спадкування за Законом. Вони прийняли спадщину і була заведена спадкова справа. З метою оформлення спадщини – 1 / 4 (однієї четвертої) частки на квартиру, належну померлій ОСОБА_7 , у грудні 2025 року позивачі звернулись до нотаріуса з заявою про оформлення прав на спадщину. Однак їм було відмовлено в цьому, оскільки квартира зареєстрована на праві спільної сумісної власності між усіма членами сім`ї, частка спадкового майна померлої не визначена, безспірність питання відсутня. Відмова нотаріуса оформлена у виді Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 грудня 2025 року. Враховуючи наведені вище обставини, виникла ситуація, за якої позивачі не мають можливості отримати правовстановлюючі документи на успадковану частку квартиру (по 1 / 12 (одній дванадцятій) частці кожному), що належала померлій ОСОБА_7 , оскільки у Свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_6 від 18 жовтня 1993 року не визначено частки співвласників.
У даному випадку невизнання права власності на успадковану частку квартири полягає в тому, що у позивачів відсутні документи, які б посвідчували їх право власності, та були б підставою для його державної. Таким чином, визнати право власності на успадковане майно, а також захистити право власності на нього позивачі можуть лише в судовому порядку.
Зважаючи на наведене, беручи до уваги те, що між співвласниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , були відсутні жодні договори, то їх частки у квартирі є рівними, тобто кожному належало по 1 / 4 (одній четвертій) частці. Таким чином, позивачі після смерті ОСОБА_7 успадкували належну їй частку у квартирі у розмірі 1 / 12 (одна дванадцята) частка кожний (1 / 3 : 4).
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_6 від 18.10.1993 загальна площа квартири складала 80,8 кв.м. Проте після технічної інвентаризації у листопаді 2025 р. з`ясувалось, що площа квартири змінилась внаслідок перерахунку площі балкону у зв`язку з його заскленням, що є складовою загальної площі квартири. Це не є самовільним будівництвом і не потребує додаткових дозволів на підставі Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №488. Таким чином, загальна площа квартири становить 85,2 кв.м, про що свідчить технічний паспорт від 25 листопада 2025 року, Витяг з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №770-25 від 25 листопада 2025 року, Довідка-характеристика №528 від 28 листопада 2025 року.
Підсумовуючи вищевикладене, позивачі просять Визнати за ОСОБА_9 право власності на 1 / 12 (одну дванадцяту) частку квартири загальною площею 85,2 кв.м, житловою площею 50,3 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за Законом після ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_5 право власності на 1 / 12 (одну дванадцяту) частку квартири в порядку спадкування за Законом після ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_6 право власності на 1 / 12 (одну дванадцяту) частку квартири загальною площею 85,2 кв.м, житловою площею 50,3 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за Законом після ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , представник позивачів – адвокат Прокопцев С.В., в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Представник відповідача – Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області., належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. В судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові Рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 16 серпня 1980 року, ОСОБА_4 доводився чоловіком ОСОБА_7 .
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22 травня 1981 року, ОСОБА_5 доводився сином ОСОБА_7 .
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 15 вересня 1987 року, ОСОБА_6 доводилась дочкою ОСОБА_7 . Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 15 грудня 2007 року, ОСОБА_6 змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ».
Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 13 січня 2025 року складено відповідний актовий запис №114 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 18 жовтня 1993 року, квартира, розташована в АДРЕСА_1 належить на праві сумісної власності ОСОБА_4 та членам його родини: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до положень ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Судом було встановлено, що з метою оформлення спадщини – 1 / 4 (однієї четвертої) частки на квартиру, належну померлій ОСОБА_7 , у грудні 2025 р. позивачі звернулись до нотаріуса з заявою про оформлення прав на спадщину. Однак їм було відмовлено в цьому, оскільки квартира зареєстрована на праві спільної сумісної власності між усіма членами сім`ї, частка спадкового майна померлої не визначена, безспірність питання відсутня. Відмова нотаріуса оформлена у виді Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 грудня 2025 року.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, Свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця.
Відсутність у спадкоємця Свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. На підставі ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно зі ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом.
Керуючись ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених Законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, Законом або Рішенням суду.
Зважаючи на наведене, беручи до уваги те, що між співвласниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , були відсутні жодні договори, то їх частки у квартирі є рівними, тобто кожному належало по 1 / 4 (одній четвертій) частці. Таким чином, позивачі після смерті ОСОБА_7 успадкували належну їй частку у квартирі у розмірі 1 / 12 (одна дванадцята) частка кожний (1 / 3 : 4).
Згідно з п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за Заповітом і за Законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Зважаючи на те, що останнім місцем проживання спадкодавця було м. Слов`янськ, в цьому місті розташоване нерухоме майно, то відповідачем у даній справі є Слов`янська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області.
Відповідно до Висновку від 18 грудня 2025 року, ринкова вартість квартири загальною площею 85,2 кв.м, житловою площею 50,3 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , становить 219 390,00 грн.
Таким чином, вартість успадкованої 1 / 4 (однієї четвертої) частки квартири складає 54 847,50 грн., а вартість частки в розмірі 1/12 (одна дванадцята) – 18 282,50 грн.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною першою статті 319 ЦК України, встановлено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною першою ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, судовий збір підлягає сплаті кожним із позивачів у розмірі 1211,20 грн. (0,4 х 3028,00 грн.).
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Зважаючи на те, що позовна заява подається через електронний суд, то у даному випадку підлягає застосуванню коефіцієнт 0,8 і судовий збір становить 968,96 грн. (0,8 х 0,4 х 3028,00 грн.).
Суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючисьст.ст.15,16,25,328,1216,1221,1227,1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представник позивачів – адвокат ПРОКОПЦЕВ Сергій Вікторович, до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1 / 12 (одну дванадцяту) частку квартири загальною площею 85,2 кв.м, житловою площею 50,3 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за Законом після ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП НОМЕР_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1 / 12 (одну дванадцяту) частку квартири загальною площею 85,2 кв.м, житловою площею 50,3 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за Законом після ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_10 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1 / 12 (одну дванадцяту) частку квартири загальною площею 85,2 кв.м, житловою площею 50,3 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за Законом після ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового Рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового Рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове Рішення складено 06 січня 2026 року.

Головуючий:
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду 
Донецької області          Т.А. Хаустова