Справа №731/690/25 
Провадження №2-а/731/4/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року       с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:
судді      Савенка А.І.,
за участю секретаря     Будімірової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, - 

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2025 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. 
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 24 листопада 2025 року Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Середутою Ігорем Анатолійовичем винесено стосовно неї постанову серії ЕГА № 1924488 про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183 КУпАП, а саме за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, що відбулося 24 листопада 2025 року, в селищі Варва, по вулиці Соколовського. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правопорушення вона не скоювала. 24 листопада 2025 року вона опинилася у складній життєвій ситуації, а саме: у ситуації реального житлового конфлікту. Вона 25 років проживала з чоловіком та дітьми за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті чоловіка продовжувала там жити разом зі свекром ОСОБА_2 . У будинку знаходилися її особисті речі, документи та майно. 24 листопада 2025 року, у пізній вечірній час, свекор не допустив її до житла. Також свекор забрав ключі від будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який перебував у стані ремонту та був непридатний для проживання. Таким чином пізнього вечора вона залишилась фактично на вулиці, без документів і особистих речей. Звернення до поліції було єдиним способом отримати допомогу у конкретній кризовій ситуації, тож вона зателефонувала на лінію 102, повідомила про позбавлення доступу до житла та особистих речей, та жодних неправдивих відомостей не повідомляла. Викликом щодо домашнього насильства повідомлення кваліфіковано працівником поліції, вона такого не повідомляла. Після прибуття працівників поліції було з`ясовано, що майно, яке перебувало у свекра, належить їй, повернуто їй ключі від її будинку, таким чином частково було усунено порушення її прав. Складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183 КУпАП, в її діях не було. 
Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Провадження у справі відкрито 18 грудня 2025 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 12 січня 2026 року. 
23 грудня 2025 року з Варвинського відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов оригінал постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА № 1924488 від 24 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 183 КУпАП (а.с. 24-25).
09 січня 2026 року з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 28-42). 
Ухвалою суду від 12 січня 2026 року залишено позов без руху. За клопотанням позивача розгляд справи відкладено до 29 січня 2026 року.
12 січня 2026 року недоліки позовної заяви усунено. 
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 43). 
 
Відповідач Головне управління Національної поліції в Чернігівській області свого представника у судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 54), надіслали відзив на позовну заяву (а.с. 28-42). У відзиві вказують, що постанова поліцейського Середути І.А. винесена правомірно та без порушень законодавства. Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції за фактом домашнього насильства, а саме: свекор не спускає її в будинок, хоча факту домашнього насильства не було. Прибувши на місце події працівники поліції з`ясували, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить свекрусі позивача ОСОБА_1 , а тому протиправних дій щодо позивача ніхто не вчиняв. За таких обставин працівник поліції зробив правильний висновок щодо того, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183 КУпАП, оскільки вона викликала наряд поліції, усвідомлюючи відсутність об`єктивних підстав для їх втручання. Повідомили, що відеозапис, здійснений на місці події, був знищений у встановленому порядку відповідно до наказу МВС України № 1026 після закінчення строку зберігання. Додали до відзиву копію рапорта про виклик поліції через службу 102 (а.с. 37) та копію письмових пояснень ОСОБА_2 , зміст яких є незрозумілим через неналежну якість копії (а.с. 38).
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
 
Як убачається з постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА № 1924488 від 24 листопада 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400,00 гривень (а.с. 12, 25). Відповідно до оскаржуваної постанови 24 листопада 2025 року, в с-щі Варва, по вулиці Соколовського (Ворошилова), ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції за фактом домашнього насильства, хоча такого факту не було. 
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КУпАП адміністративним правопорушенням є завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, передбачені ст. 183 КУпАП.
За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
 
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
 
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Частина 5 ст. 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
 
Водночас у матеріалах справи відсутні докази, передбачені ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП, на підтвердження правомірності постанови поліцейського про накладення адміністративного стягнення на позивача, а позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.
 
Рапорт працівника поліції підтверджує, що ОСОБА_1 24 листопада 2025 року, о 18 год. 53 хв., звернулася на лінію 102 з повідомленням про те, що свекор не спускає її додому, в будинок, де вона мешкає, просила направити поліцію (а.с. 37). 
 
У постанові взагалі не вказано, що до неї додаються які-небудь докази на підтвердження вчинення порушення, але вказано, що проводилася відео фіксація на бодікамеру.
 
У відзиві представник відповідача вказує, що відеозапис, здійснений на місці події, був знищений у встановленому порядку відповідно до наказу МВС України № 1026 після закінчення строку зберігання.
Відповідно до розділу VІІІ наказу МВС України № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» строк зберігання відеозаписів з бодікамер становить 30 діб та може бути збільшено у разі використання їх, зокрема, в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та судову повістку засобами електронного зв`язку 18 грудня 2025 року, а згодом поштою. Станом на 18 грудня 2025 року 30-деннний строк зберігання відеозаписів з бодікамери не сплинув, а тому відповідач мав можливість зберегти відеозапис та надати його суду, проте не скористався такою можливістю. 
При цьому рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
В силу принципу презумпції невинуватості, який закріплений у ст. 62 Конституції України та діє в адміністративному праві, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
Отже, відповідач не надав суду належних доказів, які б підтверджували правомірність його дій, не спростував викладені позивачем обставини, тим самим не довів правомірність прийнятого ним рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що вказує на порушення відповідачем прав позивача. 
Зокрема, відповідач не довів умислу ОСОБА_1 на завідомо неправдивий виклик поліції. Навпаки, з обставин, наведених позивачем у позові, вбачається суб`єктивне переконання ОСОБА_1 в тому, що у кризовій життєвій ситуації, яка складалася у неї 24 листопада 2025 року, їй могла допомогти лише поліція. Позивач також зазначає, що працівники поліції, прибувши на місце події, частково відновили її порушені права, зокрема, було з`ясовано, що майно, яке перебувало у свекра, належить їй, свекор повернув їй ключі від її будинку.  
З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. 
З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення слід закрити.
Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Зважаючи на задоволення позову, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 134, 139, 229, 246, 286 КАС України, ст. 251, 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд –

 
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (код ЄДРПОУ 40108651, юридична адреса: 14000, м. Чернігів, просп. Перемоги, 74) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
 
Скасувати постанову поліцейського Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Середути Ігоря Анатолійовича серії ЕГА № 1924488 від 24 листопада 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування до неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень за порушення ч. 1 ст. 183 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення. 
Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
 
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.
 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

 
Суддя          А.І.Савенко