ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/30353/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,        
розглянув у письмовому провадженні  апеляційну скаргу	 ОСОБА_1  	
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 04.11.2025р. у справі №160/30353/25	
за  позовом:	ОСОБА_1  	
до: про:	Військової частини НОМЕР_1  визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-	

ВСТАНОВИВ:

20.10.2025р.   ОСОБА_1 , в інтересах якої діє  адвокат Отрох А.В.,  звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-5/.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 04.11.2025р. у справі №160/30353/25 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу /а.с. 47-48/.
Позивач – ОСОБА_1 , в інтересах якої діє  адвокат Отрох А.В.,  не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, 21.02.2025р. подав за допомогою засобів системи «Електронний суд»,  безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, зареєстровану судом апеляційної інстанції 24.02.2025р., з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді  Сафронова С.В., Чепурнов Д.В.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав порушення норм процесуального права, направити справу  для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2025р. у справі №160/30353/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2025р. у справі №160/30353/25 та з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи, які надійшли до суду апеляційної інстанції 21.11.2025р. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.11.2025р. у справі №160/30353/25 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 09.12.2025р.,   про що учасники справи були повідомлені відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України  датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.          
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції  в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2025р. адміністративний позов залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до суду обґрунтованої заяви/клопотання щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, про поновлення такого строку звернення із належними доказами поважності причин його пропуску або ж надати докази, які свідчать про дотримання строку звернення до суду.
Представником позивача на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду було надано заяву про поновлення строку звернення до суду яка зареєстрована судом першої інстанції 28.10.2025р.  
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2025р. у справі №160/30353/25 позовну заяву ОСОБА_1  до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу, і саме ця ухвала суду першої інстанції є предметом апеляційного перегляду. 
Як вбачається з матеріалів справи, позивач  проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та відповідно до витягу з наказу №344 від 14.10.2024р., позивача    звільнено з військової служби наказом командира НОМЕР_2 окремої бригади охорони  (по особовому складу)   від 10.09.2024р. №3-РС у запас на підставі п.2 пп «б» ч.4 ст.26 (за станом здоров`я) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 14.10.2024р. виключено зі списків особового складу частини всіх видів забезпечення та направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік У вказаному наказі зазначено про всі виплати, які необхідно здійснити з позивачем при звільненні зі служби.
Колегія суддів вважає, що питання щодо оплати праці є трудовим спором між цими учасниками трудових правовідносин,  і мають застосовуватися  положення     статті 233 КЗпП України     в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці.
Відповідно до  ст.233 КЗпП встановлено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору, зокрема, в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених     частиною другою     цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП ).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до правовідносин у цій справі застосуванню підлягають саме норми ч.2   ст.233 КЗпП України, які, передбачають тримісячний строк звернення до суду з позовом про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні.
Отже, позивач виключений зі списків особового складу та звільнений з 14.10.2024р., тому саме цього дня з отриманих документів з питань грошового забезпечення позивач був обізнаний про факт невиплати усіх належних сум грошового забезпечення, але з позовною  заявою звернувся  до суду лише 20.10.2025р., тобто з пропущенням встановленого ч.2   ст.233 КЗпП України трьох місячного     строку. 
Колегія суддів вважає доводи представника позивача  про те, що лише після того, як 25.08.2025р. було отримано лист від відповідача з відомостями про нараховане та виплачене грошове забезпечення, позивач мав можливість звернутися до суду для поновлення своїх трудових прав в частині отримання грошового забезпечення яке було виплачено у заниженому розмірі за наступні періоди вважає безпідставними, оскільки  фактичні обставини справи свідчать про  обізнаність позивача стосовно неналежного розрахунку з ним при звільненні зі  служби в жовтні 2024р.
Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Враховуючи вищевказане,  колегія суддів вважає, що позивачем  не доведено  належними доказами  які б підтверджували перешкоди щодо звернення до суду у встановлений ч.2 ст.233 КАС  України строк та  причини пропуску цього строку,  у зв`язку з суд першої інстанції прийняв правильне рішення про  повернення  адміністративного позову у даній справі, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив у цій справі обґрунтовану ухвалу від 04.11.2025р. про повернення  адміністративного позову,  враховуючи, що ухвала суду першої інстанції від 04.11.2025р. постановлена   без порушень норм чинного процесуального законодавства, а тому таку ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги суперечать фактичним обставинам справи та зводяться до помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм чинного процесуального законодавства.
На підставі викладеного, керуючись ст. 311,312,315,316,321,322 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  -  залишити без задоволення. 
Ухвалу    Дніпропетровського   окружного    адміністративного    суду   від   04.11.2025р. у справі №160/30353/25  – залишити без змін. 
Постанова  суду набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.
Повний текст виготовлено та підписано 15.12.2025р. 
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов