СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Харків Справа № 922/2978/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Плахов О.В., суддя Стойка О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Липковатівського аграрного фахового коледжу (вх.№2446Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 03.11.2025
у справі №922/2978/25 (суддя Пономаренко Т.О., повне рішення складено 03.11.2025) 

за позовом ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м. Київ,
до Липковатівського аграрного фахового коледжу, с.Липкуватівка, Нововодолазький район, Харківська область,
про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Липковатівського аграрного фахового коледжу, в якому просило стягнути із Липковатівського аграрного фахового коледжу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» борг у загальній сумі 51.411,44 грн., у тому числі: основний борг у сумі 45.871,85 грн.; пеня у сумі 3.569,21 грн.; три відсотки річних у сумі 346,86 грн.; інфляційні втрати у сумі 1.623,52 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2.422,40 грн. В обґрунтування позову позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної та в повному обсязі оплати природного газу, спожитого на підставі договору постачання природного газу постачальником "останньої надії".
Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Липковатівського аграрного фахового коледжу про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з Липковатівського аграрного фахового коледжу (63221, Харківська обл., Нововодолазький р-н, с. Липкуватівка, вул. Доценко, 1; код ЄДРПОУ: 00705657) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1; код ЄДРПОУ: 40121452) основний борг у сумі 45.871, 85 грн, пеню у сумі 3.569,21 грн, 3% річних у сумі 346,86 грн, інфляційні втрати у сумі 1.623,52 грн, а також суму судового збору у розмірі 2.422,40 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідач, Липковатівський аграрний фаховий коледж, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 03.11.2025 у справі №922/2978/25 і ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Доводи апеляційної скарги зводяться до тверджень про те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкових висновків щодо правової природи спірних правовідносин, безпідставно визнавши правомірним віднесення відповідача до категорії споживачів, до яких застосовуються правила постачання природного газу постачальником ,,останньої надії” за цінами, визначеними для комерційних споживачів. Апелянт зазначає, що він є бюджетною установою – державним навчальним закладом, який використовує природний газ виключно для опалення гуртожитків та навчальних корпусів, не здійснює діяльності з виробництва теплової енергії та її продажу і не укладав договорів у сфері теплопостачання. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував положення постанови Кабінету Міністрів України №1102 щодо особливостей постачання природного газу бюджетним установам, не дослідив належним чином правомірність здійснення позивачем нарахувань з урахуванням статусу відповідача як бюджетної організації, а також не взяв до уваги обставини функціонування відповідача в умовах воєнного стану на території Харківської області та здійснення ним освітньої діяльності у складних умовах, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є., суддя Плахов О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 відкрито апеляційне провадження за скаргою відповідача; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача; встановлено строк по 22.12.2025 (включно) для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України; запропоновано учасникам справи в строк по 22.12.2025 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копій та доданих до них документів іншим учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України. Розгляд апеляційної скарги визначено здійснювати в порядку письмового провадження без виклику представників сторін. Витребувано матеріали справи №922/2978/25 з Господарського суду Харківської області.
28.11.2025 до Східного апеляційного господарського суду на запит надійшли матеріали справи №922/2978/25.
17.12.2025, в межах встановленого судом строку, через систему “Електронний суд” від ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Аргументуючи свою правову позицію, позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, оскільки у спірний період відповідач був включений до Реєстру споживачів постачальника ,,останньої надії” та фактично споживав природний газ за відсутності іншого постачальника, що підтверджується даними оператора газотранспортної системи та інформаційної платформи. Позивач вказує, що між сторонами виникли договірні правовідносини з постачання природного газу постачальником ,,останньої надії” на підставі типового договору, укладеного шляхом публічної оферти та її акцептування через факт споживання газу. На думку позивача, посилання апелянта на постанову Кабінету Міністрів України №1102 є безпідставними, оскільки зазначене нормативне регулювання стосувалося обмеженого періоду 2021 року і не застосовується до правовідносин, що виникли у 2025 році, у зв`язку з чим вартість природного газу визначалась відповідно до чинного законодавства та оприлюднених цін постачальника ,,останньої надії”. Позивач також зазначає, що невиконання відповідачем обов`язку з оплати спожитого природного газу є підставою для нарахування та стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат відповідно до умов договору та вимог цивільного і господарського законодавства.
Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В., суддя Плахов О.В., в зв`язку з відпусткою судді Медуниці О.Є.
Згідно з ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч.7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з ч.2 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Ухвала суду про відкриття апеляційного провадження була направлена учасникам справи на юридичні адреси, що містяться в матеріалах справи.
Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.
За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, котрі стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.
Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (постачальник, постачальник "останньої надії") відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі — НКРЕКП) №880 від 04.07.2017 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.
За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №917-р від 22.07.2020, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.
26.10.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №809 та від 09.12.2020 №1236".
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №1102 визначено зобов`язання акціонерного товариства "Магістральні газопроводи України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.
Відповідач - Липковатівський аграрний фаховий коледж є бюджетною установою (відповідно до Бюджетного кодексу України), а позивач — постачальником «останьої надії».
Позивач зазначав, що постачання природного газу відповідачу здійснювалося на підставі типового договору постачання природного газу постачальником ,,останньої надії”, укладення якого передбачене Законом України ,,Про ринок природного газу”, Правилами постачання природного газу та Кодексом газотранспортної системи. Згідно з наведеним нормативним регулюванням, такий договір є публічним, укладається шляхом публічної оферти постачальника ,,останньої надії” та її акцептування споживачем через факт споживання природного газу за відсутності іншого постачальника і не потребує двостороннього підписання або додаткового погодження його умов зі споживачем.
Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз України” зазначало, що відповідно до Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника ,,останньої надії”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №809 у редакції постанови Кабінету Міністрів України №1102, ціна природного газу, що постачається постачальником ,,останньої надії”, з 01.10.2021 визначається шляхом щоденного розрахунку за встановленою формулою. При цьому на період з 01 жовтня по 30 листопада 2021 року для бюджетних установ було встановлено граничний рівень ціни природного газу, який не міг перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. м з урахуванням податку на додану вартість, тоді як після завершення зазначеного періоду ціна природного газу визначається відповідно до умов типового договору постачання природного газу постачальником ,,останньої надії” та оприлюднюється постачальником у встановленому порядку.
Позивач зазначав, що у період з 01.01.2025 по 03.01.2025 ним було здійснено постачання відповідачу природного газу в об`ємі 1,24806 тис.куб.м на загальну суму 45.871,85 грн. Відповідно до умов договору постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату поставленого природного газу не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання, а споживач зобов`язаний здійснити оплату вартості спожитого природного газу до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем його постачання. За твердженням позивача, рахунки на оплату поставленого природного газу були направлені відповідачу, однак оплата за спожитий природний газ здійснена не була. У зв`язку з цим позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу від 10.03.2025 №119/4.1.2-17987-2025 про сплату заборгованості, яка залишилась без виконання.
Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача основної заборгованості за поставлений природний газ у сумі 45.871,85 грн, а також нарахованих у зв`язку з порушенням строків виконання грошового зобов`язання пені у сумі 3.569,21 грн, трьох відсотків річних у сумі 346,86 грн та інфляційних втрат у сумі 1.623,52 грн.
Господарський суд, задовольняючи позовні вимоги, мотивував своє рішення тим, що між сторонами виникли договірні правовідносини з постачання природного газу постачальником ,,останньої надії”, які є публічними та вважаються укладеними з моменту фактичного споживання природного газу відповідачем за відсутності іншого постачальника. Судом встановлено факт включення відповідача до портфеля постачальника ,,останньої надії” на підставі даних оператора газотранспортної системи та інформаційної платформи, а також факт постачання та споживання природного газу у спірний період у визначеному обсязі. Відповідач свої зобов`язання з оплати спожитого природного газу у встановлений договором строк не виконав, доказів погашення заборгованості або спростування наведених позивачем розрахунків суду не надав, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення основної суми боргу, а також передбачених законом і договором наслідків порушення грошового зобов`язання, зокрема пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Причиною виникнення спору у цій справі стало питання щодо наявності або відсутності правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за поставлений природний газ у період з 01.01.2025 по 03.01.2025 згідно з договором постачання природного газу постачальником ,,останньої надії”, у розмірі 45.871,85 грн, а також сум пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, нарахованих позивачем у зв`язку з порушенням відповідачем строків розрахунків за спожитий природний газ.
Закон України "Про ринок природного газу" визначає, що споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (ст. 1).
Згідно з ч.1, 3 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема:
1) укласти договір про постачання природного газу;
2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів;
3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу;
4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу;
5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.
Правилами постачання природного газу врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС). Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.
Згідно з п.3 Розділу І Правил постачання природного газу постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі договору, який має відповідати типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.
Згідно з пунктами 4.2-4.4 Договору, об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу за розрахунковий період визначається заданими Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.
Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).
Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до пункту 4.3 цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.
Таким чином, підставою для здійснення оплати є рахунок.
Особливості здійснення постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії" визначені розділом VI цих Правил.
Відповідно до п. 1, 2, 4-6 Розділу VI Правил постачання природного газу постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.
За договором постачання природного газу постачальник "останньої надії" зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником "останньої надії" не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником "останньої надії".
Постачальник "останньої надії" зобов`язаний на головній сторінці свого сайту розмістити діючу редакцію договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", яка має відповідати типовому договору, роз`яснення щодо його укладання, а також ціну природного газу для споживачів, визначену згідно з вимогами цього розділу.
Таким чином, цей Договір є договором приєднання, при укладенні якого зі Споживачем ураховуються вимоги статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та укладення відбувається шляхом публічної оферти Постачальника та її акцептування Споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.
Згідно з пунктом 1 розділу II Правил, підставою для постачання природного газу споживачу є:
- наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;
- наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;
- наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;
- включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді;
- відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків. або наявність письмового дозволу діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.
Разом із цим, відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493 (далі Кодекс ГТС). Реєстр споживачів постачальника - перелік споживачів, які в інформаційній платформі закріплені за певним постачальником у розрахунковому періоді.
Інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет. функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.
Відповідно до пунктів 1-2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2496 (далі - Правила постачання природного газу), та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника «останньої надії», не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.
З моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України «Про ринок природного газу» та Правилами постачання природного газу.
Реєстрація побутового споживача, споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, або оператора газорозподільної системи здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта в таких випадках:
- відсутність підтвердженої номінації та реномінації діючого постачальника побутового споживача, споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо- технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця, для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником «останньої надії» відключення по об`єкту такого споживача. У такому випадку постачання здійснюється з дня. наступного за днем включення до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії»;
- відсутність за три дні до кінцевої дати постачання природного газу поточним постачальником побутового споживача або споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, в Реєстрі іншого постачальника. У такому випадку постачання здійснюється з дня. наступного за кінцевим днем постачання попереднім постачальником.
Реєстрація споживача, що не є побутовим (крім споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператора газорозподільної системи), здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику було зупинено дію чи анульовано ліцензію на постачання природного газу.
Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі.
Після закінчення граничного строку постачання природного газу постачальником "останньої надії", передбаченого цим розділом та Законом України "Про ринок природного газу", постачальник "останньої надії" зобов`язаний припинити постачання природного газу за договором зі споживачем. Виключення споживача з Реєстру споживачів постачальника "останньої надії" здійснюється у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. У випадку якщо споживач не був включений до Реєстру споживачів іншого постачальника після закінчення постачання природного газу постачальником "останньої надії", до такого споживача повинні застосовуватись заходи з припинення розподілу/транспортування (для прямих споживачів) природного газу споживачу відповідно до умов Кодексу газорозподільних систем та Кодексу газотранспортної системи.
Постачальник "останньої надії" має повідомити споживача про обмежений строк постачання природного газу, ціну природного газу для споживача та поінформувати споживача про його право та необхідність вибору іншого постачальника шляхом розміщення відповідної інформації на сайті постачальника "останньої надії". Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднювати на своєму вебсайті та підтримувати в актуальному стані інформацію щодо споживачів, що не є побутовими, з діючими договорами постачання природного газу із зазначенням такої інформації: ЕІС-коди споживачів (точок комерційного обліку); ЄДРПОУ та назва споживача; адреса об`єкта; кінцевий строк постачання природного газу.
Отже, між позивачем та відповідачем виникли договірні правовідносини з постачання природного газу як між постачальником ,,останньої надії” та споживачем. У зв`язку з відсутністю у відповідача постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем обсяги природного газу, спожитого відповідачем, були включені до портфеля постачальника ,,останньої надії” – Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз України”, а відповідно спожитий природний газ віднесено до обсягів, поставлених позивачем.
Як вбачається з відомостей інформаційної платформи оператора газотранспортної системи щодо споживача – Липковатівського аграрного фахового коледжу, за відповідачем закріплено ЕІС-код споживача природного газу 56XS00000JLI900P.
Згідно з інформацією оператора газотранспортної системи, відображеною в інформаційній платформі, відповідач у період з 01.01.2025 по 03.01.2025 обліковувався в Реєстрі споживачів постачальника ,,останньої надії” – Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз України”, а обсяги природного газу, спожиті відповідачем у зазначений період, були внесені до алокації постачальника ,,останньої надії”.
Обсяг природного газу, спожитого відповідачем у період з 01.01.2025 по 03.01.2025 та віднесеного до алокації постачальника ,,останньої надії” – ТОВ ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз України”, становив 1,24806 тис.куб.м на загальну суму 45.871,85 грн. Зазначені обставини підтверджуються даними остаточної алокації відборів природного газу, інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника ,,останньої надії” від оператора газорозподільної системи (форма №10), а також відомостями з інформаційної платформи оператора газотранспортної системи щодо споживача з відповідним ЕІС-кодом.
Таким чином, з урахуванням даних інформаційної платформи оператора газотранспортної системи у спірний період з 01.01.2025 по 03.01.2025 саме позивач здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник ,,останньої надії”.
Зі свого боку позивач сформував та направив відповідачу рахунки на оплату вартості поставленого природного газу за відповідний розрахунковий період у порядку та строки, передбачені умовами договору постачання природного газу постачальником ,,останньої надії”. Водночас оплата вартості спожитого природного газу відповідачем здійснена не була.
У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати поставленого природного газу позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу від 10.03.2025 №119/4.1.2-17987-2025 про сплату заборгованості, яка залишилась без виконання, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Умовами Типового договору передбачено, що споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4 Типового договору).
Враховуючи зазначене, строки на оплату відповідачем природного газу, поставленого відповідачу сплинули, проте відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання щодо своєчасної оплати за поставлений природний газ за вказаний період, що дало підстави суду першої інстанції дійти обгрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 45.871,85 грн.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).
Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Статтею 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Штрафними санкціями згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.
Пунктом 4.5. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
Оскільки відповідач порушив умови договору щодо оплати поставленого позивачем природного газу, господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення на користь позивача передбаченої пунктом 4.5. Договору пені у сумі 3.569 грн за спірний період.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Оскільки відповідач прострочив виконання грошових зобов`язань, господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення на користь позивача 3% річних у сумі 346,86 грн та інфляційні у сумі 1.623,52 грн.
Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів не приймає їх з огляду на таке.
Посилання апелянта на те, що він є бюджетною установою та не здійснює діяльності з виробництва теплової енергії, не спростовують висновків суду першої інстанції та не мають правового значення для вирішення даного спору, оскільки предметом розгляду у справі є правовідносини з постачання природного газу постачальником ,,останньої надії”, а не правовідносини у сфері теплопостачання чи виробництва теплової енергії. Нормами Закону України ,,Про ринок природного газу”, Правил постачання природного газу та Кодексу газотранспортної системи не пов`язується виникнення обов`язку з оплати спожитого природного газу з видом діяльності споживача або цільовим використанням такого газу.
Безпідставними є також доводи апелянта щодо неправомірності застосування до спірних правовідносин ціни природного газу, визначеної постачальником ,,останньої надії”. Як правильно встановлено судом першої інстанції, положення постанови Кабінету Міністрів України №1102, якими встановлювався граничний рівень ціни природного газу для бюджетних установ, мали тимчасовий характер та поширювалися на період з 01 жовтня по 30 листопада 2021 року, тоді як спірні правовідносини виникли у період з 01.01.2025 по 03.01.2025. Відтак, у спірний період вартість природного газу визначалася відповідно до чинного нормативного регулювання та умов типового договору постачання природного газу постачальником ,,останньої надії”, із оприлюдненням ціни у встановленому порядку.
Доводи апеляційної скарги про відсутність договірних відносин між сторонами спростовуються положеннями законодавства, які регулюють постачання природного газу постачальником ,,останньої надії”, згідно з якими договір є публічним, укладається шляхом публічної оферти та її акцептування через факт споживання природного газу, а момент його укладення пов`язується з датою включення споживача до Реєстру споживачів постачальника ,,останньої надії” в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи. Матеріалами справи підтверджено, що у спірний період відповідач був включений до такого Реєстру, а обсяги спожитого ним природного газу віднесені до алокації постачальника ,,останньої надії”.
Посилання апелянта на складні умови функціонування установи в період воєнного стану також не можуть бути підставою для звільнення від виконання грошового зобов`язання або від відповідальності за його порушення, оскільки відповідно до приписів цивільного та господарського законодавства відсутність коштів, особливий статус боржника або інші обставини господарської діяльності не звільняють його від обов`язку належного та своєчасного виконання зобов`язань.
З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та фактично спрямовані на переоцінку встановлених судом першої інстанції обставин, без наведення підстав, які б свідчили про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення.
Інші доводи апелянта є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.
Таким чином, Господарський суд Харківської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Липковатівського аграрного фахового коледжу залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 03.11.2025 у справі №922/2978/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України

Повна постанова складена 19.01.2026.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.В. Плахов 

Суддя О.В. Стойка