ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
13 січня 2026 року 	Справа № 280/9024/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України Міністерства оборони України (вул. Госпітальна, б. 16, м. Київ, 01133, ЄДРПОУ 08356179) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України Міністерства оборони України (далі – відповідач) у якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати протокол Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України від 30 липня 2024 року №5807;
- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України Міністерства оборони України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 17 липня 2024 року на рішення штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії яке оформлене Протоколом № 2206 від 05 червня 2024 року в частині встановлення причинного зв`язку захворювання яке призвело до смерті та причина смерті солдата у відставці ОСОБА_2 , 1986 року народження з прийняттям постанови відповідно до підпунктів 2.3.3 - 2.3.5 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю протоколу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 30 липня 2024 року №5807, оскільки позивач вважає, що смерть її сина пов`язана з захистом Батьківщини, а не з проходженням військової служби. Вважає, що відповідач за результатами розгляду її скарги мав прийняти обґрунтоване рішення, а не просто надати позивачу відповідь, оформлену листом. Також, вказує, що відповідач під час розгляду скарги не врахував всі наявні у ОСОБА_2 захворювання, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку щодо пов`язаності захворювання останнього із проходженням військової служби, а не захистом Батьківщини.
Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із пропуском строку звернення до суду із позовом та несплатою судового збору.
27 жовтня 2025 року представником позивача усунуто недоліки позовної заяви, зокрема, до суду подано клопотання про поновлення процесуального строку.
Ухвалою судді від 03 листопада 2025 року визнано поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом в адміністративній справі № 280/9024/25, поновлено їй такий строк, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/9024/25.
Також, вказаною ухвалою судді від відповідача витребувано засвідчені належним чином копії документів, в тому числі медичної документації, розгляд якої слугував підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.
Ухвалою суду від 19 грудня 2025 року повторно витребувано у Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України Міністерства оборони України засвідчені належним чином копії документів, в тому числі медичної документації, розгляд яких слугував підставою для прийняття протоколу № 5807 від 20 липня 2024 року, щодо розгляду скарги позивача від 17 липня 2024 року.
22 грудня 2025 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, який містить заперечення проти задоволення позову та у якому представник відповідача вказує, що доводи позивача порушення відповідачем встановленої процедури прийняття оскаржуваного протоколу не відповідають дійсності. 
25 грудня 2025 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив у якій вказано, що доводи представника відповідача, викладені у відзиві є безпідставними, необґрунтованими, такими що не відповідають нормам діючого законодавства, а саме: відповідач помилково вважає, що процедурних порушень при прийнятті оскаржуваної постанови ЦВЛК ЗС України про встановлення причинного зв`язку захворювань допущено не було. Відповідачем допущено неповне фіксування ЦВЛК ЗСУ хвороб на які хворів померлий ОСОБА_2 за життя пов`язаними з участю в бойових діях. Вказує, що діагнози у Витягу з протоку ЦВЛК ЗСУ МОУ не в повній мірі відповідають діагнозам встановленим за життя у закладах охорони здоров`я померлому ОСОБА_2 . Відповідачем не всі медичні документи ОСОБА_2 досліджені ЦВЛК ЗСУ МОУ. Відповідач не дослідив в повному обсязі військові - облікові документи ОСОБА_2 , поза увагою ЦВЛК ЗСУ МОУ залишились важливі документи. В діях відповідача не вбачається здійснення повного та всебічного аналізу з врахуванням всіх медичних показників щодо стану здоров`я померлого ОСОБА_2 в їх сукупності. Відповідач прийшов до помилкового рішення про втручання до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень. Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність в межах дотримання процедури прийняття таких. Позивач ОСОБА_1 наполягала саме на не дотримання процедури ЦВЛК при прийнятті рішення. Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві жодним чином не ставила під сумнів та не втручалась у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень. Позивач ОСОБА_1 не ставила питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у померлого сина ОСОБА_2 , а вказувала лише на неповноту та порушення порядку прийняття рішення ЦВЛК, формі прийняття рішення. На підставі викладеного, просить суд задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. 
У період з 01 січня 2026 року по 07 січня 2026 року суддя Татаринов Д.В. перебував у щорічній оплачуваній відпустці.
Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
ОСОБА_2 проходив військову службу у лавах Збройних Сил України з квітня 2022 року, зокрема у Військовій частині НОМЕР_3 та Військовій частині НОМЕР_4 .
З 20 жовтня 2022 року по 24 жовтня 2022 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону. Відповідно до наявної в матеріалах справи Виписки із медичної картки амбулаторного ( стаціонарного) хворого № 12928 від 24 жовтня 2022 року йому був серед інших встановлений супровідним діагноз: Гострий гепатит, Двобічна полісегментарна пневмонія. Раптова серцева смерть від 20 жовтня 2022 року з успішною реанімацією. Пароксизмальна форма фібриляції передсердць. 20 жовтня 2022 року дослідження ЕКГ - синусова тахікардія, горизонтальне положення І ВС. Порушення процесу реполярізації по гіпоксичиому типу. Консультація кардіолога: раптова сердцева смерть від 20 жовтня 2022 року з успішною реанімацією 
Відповідно до Свідоцтва про хворобу від виданого BЛK психоневрологічного профілю ВМКЦ Західного регіону від 30 червня 2023 року: Стан після раптової серцевої смерті з відновленням серцевої діяльності від 20 жовтня 2022 року: Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
У період з 20 червня 2023 року по 10 липня 2023 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у ВМКЦ ЗР Міністерства Оборони України. Згідно виписки із медичної картки амбулаторного ( стаціонарного) хворого № 8191 від 10 липня 2023 року йому проводилась 26 червня 2023 року УЗД серця і встановлено діагноз «Гіпертрофія міокарду (більш виражена в ділянці міжшлункової перегородки).
У період з 20 червня 2023 року по 10 липня 2023 року ОСОБА_2 перебував на обстеженні та лікуванні у ВМКЦ ЗР.
За результатами огляду ОСОБА_2 йому видано Свідоцтво про хворобу за № 619/3 від 30 червня 2023 року, яким ОСОБА_2 на підставі статті 15а графи II Розкладу хвороб визнано непридатним до військової служби з виключенням з військової служби.
26 липня 2023 року 16 Регіональною BJIK винесено постанову про затвердження Свідоцтва про хворобу № 619/3 від 30 червня 2023 року, яким ОСОБА_2 на підставі статті 15а графи II Розкладу хвороб визнано непридатним до військової служби з виключенням з військової служби.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер в м. Запоріжжя, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 , виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса).
05 червня 2024 року Протоколом № 2206 засідання штатної 20 Регіональної військово- лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця встановлено, що захворювання старшого солдата у відставці ОСОБА_2 : «Гостра серцева недостатність. Кардіоміопатія неуточнена», яке згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 25 липня 2023 року № 208, Свідоцтва про хворобу № 619/3 виданого BJTK психоневрологічного профілю ВМКЦ Західного регіону від 30 червня 2023 року, Лікарського свідоцтва про смерть № 7628 від 10 листопада 2023 року, виданого КЗ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради, Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_5 від 10 листопада 2023 року, виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО`ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, НІ, НЕ ПОВЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ».
Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач, будучи матір`ю загиблого ОСОБА_2 , звернулась зі скаргою до Центральної ВЛК Збройних сил України щодо перегляду постанови оформленою Протоколом № 2206 засідання штатної 20 Регіональної військово- лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , у зв`язку із чим внести зміни до Витягу, а саме зазначити, що смерть ОСОБА_2 , яка наступила 09 листопада 2023 року , пов`язана з захистом Батьківщини.
За результатами розгляду наданих документів, ЦВЛК ЗС України, прийняла постанову ВЛК ЦВЛК ЗС України про причинний зв`язок, оформлену протоколом засідання військово-лікарської комісії ЦВЛК ЗС України від 30 липня 2024 року № 5807, з урахуванням висновків якої захворювання старшого солдата ОСОБА_2 , 1986 року народження: «Кардіоміопатія, не уточнена», яке послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 листопада 2023 року серія НОМЕР_5 виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південною межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), довідкою про причину смерті від 10 листопада 2023 року № 7628, виданою комунальною установою «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради», військово-обліковою та медичною документацією - ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.
В той же час, на думку позивача мало бути прийнято нове рішення, яким протокол № 2206 засідання штатної 20 Регіональної військово- лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 24 червня 2024 року мало бути скасовано або змінено на формулювання причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв що призвело до смерті ОСОБА_2 , - «ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКІ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВЯЗАНІ З ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ». 
Не погоджуючись з діями відповідача, позивачка звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Громадяни проходять військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частинами 2, 3 статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частини 7 статті 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Згідно з частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Статтею 70 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19 листопада 1992 року №2801-XII (далі – Закон №2801-ХІІ) передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).
Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Пунктом 1.3 розділу І Положення №402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 21.30 Положення №402 передбачено, що постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), що зумовило безпосередню, основну причину смерті, приймається в одному із формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II цього Положення, з обов`язковим додаванням перед словом «ТАК» або «НІ» слів «яке призвело до смерті, та причина смерті».
У випадках коли причину смерті не встановлено, ВЛК приймає постанову про причинний зв`язок смерті військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби) з військовою службою, а у постанові про причинний зв`язок слова «Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), яке призвело до смерті, та причина смерті» не зазначаються.
Відповідно до пункту 21.5 Положення №402 визначено зокрема такі формулювання:
а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України або в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України.
в) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту.
є) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
Пунктом 21.7 розділу ІІ Положення №402 визначено, Постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Пунктом 21.8 Положення №402 регламентовано, Прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.
Окрім того, пунктом 21.25 глави ІІ Положення №402 передбачено, що для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця, до штатної ВЛК разом із заявою військовослужбовця (члена сім`ї, батьків, утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця) або разом із листом командира (начальника) військової частини (закладу, установи), ТЦК та СП надаються такі документи (засвідчені копії документів):
- довідка про проходження військової служби або копія посвідчення офіцера, генерала (військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу);
- довідка за формою, наведеною у Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (за наявності);
- медичні документи, які підтверджують початок розвитку, розвиток захворювання або одержання травми (поранення, контузії, каліцтва): медична книжка військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби), медичні карти стаціонарного (амбулаторного) хворого або витяги з них, довідки із закладів охорони здоров`я, свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК), витяг із книги обліку хворих в амбулаторії під час первинного звернення по медичну допомогу;
- довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення - для військовослужбовців, які одержали травму (поранення, контузію, каліцтво);
- копія Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть) за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332 або копія акта розслідування авіаційної події та інциденту в авіації - у разі проведення відповідних розслідувань;
- документи, у яких зазначено обставини загибелі (смерті) військовослужбовця (не менш як один з таких документів): витяг з іменного списку безповоротних втрат особового складу, наказ командира (начальника) військової частини, донесення про загибель (смерть), сповіщення (корінець сповіщення) на загиблого (померлого), захопленого в полон або заручником, а також інтернованого або зниклого безвісти військовослужбовця, постанова про закриття кримінального провадження (за наявності) - надаються у разі загибелі (смерті) військовослужбовця;
- лікарське свідоцтво про смерть - надається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби);
- свідоцтво про смерть - надається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби).
Штатною ВЛК враховуються: первинна медична картка, службова та медична характеристики, матеріали розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, архівні довідки, довідки про причину смерті, висновок судово-медичного експерта.
До вказаних документів особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, за власним бажанням додають інші документи, які підтверджують причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті), з військовою службою.
Судом встановлено, що на засіданні військово-лікарської комісії ЦВЛК ЗС України були наявні у розпорядженні, зокрема такі документи:
- Витяг з протоколу 20 регіональної ВЛК від 05 червня 2024 року №2206;
- копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 . Серії НОМЕР_5 від 10 листопада 2023 року;
- копія свідоцтва про хворобу № 619/3 ОСОБА_2 ; 
- копія виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 12928 від 24 жовтня 2022 року;
- копія медичної карти стаціонарного хворого № 8191 від 10 липня 2023 року;
- копія Довідки ВЛК № 167 від 17 серпня 2022 року;
- копія Довідки ВЛК № 245 від 24 травня 2022 року;
- копія довідки про обставини поранення, контузії, каліцтва;
- копія Довідки про безпосередню участь в бойових діях.
Водночас, суд зазначає, що позивачем не надано до військово-лікарської комісії ЦВЛК ЗС України та до суду жодних доказів про виникнення захворювання ОСОБА_2 саме під час безпосередньої пов`язаних з захистом батьківщини.
З приводу доводів представника позивача що за результатами розгляду скарги позивача мало бути прийнято мотивоване рішення, а не лист відмова, що на думку останнього свідчить про порушення вимог положення № 402, а також з приводу не надання відповідачем оцінки захворюванням ОСОБА_2 з урахуванням доданих до скарги документів, суд зазначає наступне.
Як зазначалось раніше, відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу I Положення, постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Водночас, відповідно до підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення, ЦВЛК має право: розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Згідно пункту 20.2 глави 20 розділу II Положення, постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК.
ЦВЛК, яка є найвищим керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України, на підставі наданих пункту 2.3.4 Положенням № 402 повноважень, має право розглядати, переглядати, скасовувати постанову будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Пунктом 21.5 глави 21 розділу II Положення № 402 визначено вичерпний перелік постанов ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, які приймаються військово-лікарськими комісіями.
Судом встановлено, що за результатами розгляду наданих позивачем документів разом із скаргою документів, ЦВЛК ЗС України, керуючись підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I, главою 21 розділу II Положення № 402 колегіально, більшістю голосів прийнято постанову ВЛК ЦВЛК ЗС України про причинний зв`язок, оформлену протоколом засідання військово-лікарської комісії ЦВЛК ЗС України від 30 липня 2024 року за № 5807.
Відповідно до пункту 21.3 глави 21 розділу II Положення № 402, причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у осіб, звільнених з військової служби визначають штатні ВЛК; у осіб, звільнених з військової служби інших військових формувань та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.
Суд наголошує, що у постанові відповідача, оформленою протоколом засідання військово-лікарської комісії (додаток 19 до Положення № 402) Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 30 липня 2024 року за № 5807 містяться висновок лікаря-експерта, висновок комісії, перелік розглянутих комісією документів, копії яких надавались позивачем разом із скаргою та які мають безпосереднє відношення до смерті ОСОБА_2 . 
Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження порушення процедури перегляду Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України постанови ВЛК.
Вищезазначене спростовує доводи щодо порушення відповідачем процедури розгляду скарги позивача, встановленої Положенням № 402.
Крім того, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на час спірних правовідносин.
Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2021 року у справі №820/5570/16 зауважив, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Також згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу та або встановлення причин смерті, виходить за межі судового розгляду.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу та або встановлення причин смерті за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Тобто суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку причинному зв`язку захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця з урахуванням наявності, чи відсутності певних документів, оскільки це не входить до повноважень суду, а означені питання є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії.
Матеріали справи не містять доказів того, що військово-лікарською комісією було проігноровано будь-які медичні висновки (документи) або допущено порушення встановленої процедури.
Разом з тим, суд зазначає, що питання визначення причинного зв`язку захворювань за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку щодо причинного зв`язку захворювань позивача, оскільки це виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2022 року у справі №160/7153/20 зазначив, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № К (80)2, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними) (рішення Верховного Суду у справі №826/10085/16).
Здійснюючи судочинство, Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17 грудня 2004 року у справі «Педерсен і Бодзгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних державних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.
Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належали б до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. ВЛК надано виключне право встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.
Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, перевіривши доводи сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
У зв`язку відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити. 
Розподіл судових витрат не здійснюється. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення у повному обсязі складено та підписано13 січня 2026 року. 

Суддя Д.В. Татаринов