Дата документу 15.01.2026	Справа № 554/14076/25	
 	Провадження № 1-кп/554/519/2026	

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«15» січня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 , 
за участі секретаря – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №12025170420000557 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, із середньо – спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

за участі прокурорів – ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 
обвинуваченого – ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_6 , 

ВСТАНОВИВ:

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ ВИЗНАНЕ СУДОМ ДОВЕДЕНИМ
26.04.2025, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, у дворі, що поблизу будинку №19 за адресою: м. Полтава, вул. Михайла Грушевського, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, в умовах воєнного стану, користуючись фізичною перевагою, шляхом ривка із рук, відкрито заволодів, належним потерпілому ОСОБА_7 мобільним телефоном, марки «Samsung Galaxy A35» в корпусі синього кольору, ІМЕ: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 11 185 гривень. В подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 11 185 грн. 

ІІ. ПРАВОВА КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ОБВИНУВАЧЕНОГО

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті повністю підтвердив, кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорює. Суду пояснив, що 26.04.2025, перебуваючи в магазині «АТБ» познайомився з хлопцем, потім вони разом пішли у двір, де їли та випивали разом горілку. Потім він пішов проводжати хлопця. Проходячи у дворі будинку №19, за адресою: м. Полтава, вул. Михайла Грушевського, вирвав з його рук мобільний телефон «Samsung Galaxy A35» і пішов в невідомому напрямку. В скоєному щиро розкаюється, зробив відповідні висновки, не знає, що на нього найшло, не розуміє своїх дій, дуже шкодує про вчинене. Просить суворо не карати, не позбавляти волі, врахувати, що він вніс благодійну допомогу на ЗСУ в сумі 5000 грн. та повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду, вибачився перед ним, пообіцяв, що більше таке не повториться.

ІV. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою провину, щиросердно розкаявся у скоєному, не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію, правильно розуміє зміст обставин кримінального провадження, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а тому, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд обмежився тільки допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого. Інші докази по справі не досліджувались.

V. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. 

Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю.

Також обвинувачений щиросердно розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду, шляхом повернення викраденого майна, потерпілий не має до нього претензій ні матеріального, ні морального характеру, що підтверджується власноручно написаною розпискою, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, що визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

На обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра обвинувачений не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст. 65 КК України підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються ст. 69 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м?якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. 

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р., з відповідними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній — послатися на ч. 1 ст. 69 КК. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

З урахуванням вказаних вимог закону, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує наявність обставини, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, зокрема: повне визнання своєї провини, усвідомлення суспільної небезпеки характеру свого діяння та його наслідків, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щиросердне каяття у скоєному, повне відшкодування завданої шкоди, тобто, дійсно відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, надання благодійної допомоги в сумі 5000 грн. на потреби ЗСУ, що підтверджується відповідною квитанцією, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, а також, думки прокурора, обвинуваченого та захисника, які в судових дебатах просили при призначенні покарання застосувати ст. 69 КК України, а тому, враховуючи сукупність цих обставин, суд прийшов до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує суспільну небезпеку скоєного ним діяння, його обставини та наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю відшкодував завдані збитки, висловив щирий жаль з приводу скоєного та гостро засудив свою поведінку, враховує думки прокурора, обвинуваченого та захисника, які в судових дебатах просили призначити покарання обвинуваченому, не пов?язане з ізоляцією від суспільства, думку потерпілого, який, відповідно до поданої заяви, прийняв вибачення від обвинуваченого, отримав повністю відшкодування шкоди, жодних претензій не має, просить призначити найм?якіше покарання, яке не пов?язане з позбавленням волі, а також, той факт, що особі повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому, суд прийшов до висновків, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

За глибоким переконанням суду саме така міра покарання буде законною, обґрунтованою, справедливою, пропорційною і співрозмірною із ступенем тяжкості, характером, обставинами та наслідками вчиненого кримінального правопорушення, відповідати особі обвинуваченого та меті покарання, а також буде розумним балансом між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав і свобод особи. 

VІ. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого сплив.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експертів у розмірі 1782,80 грн., у відповідності до наданої довідки. 

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 10.06.2025 року та арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 23.09.2025 року, з урахуванням вимог ст. 174 КПК України, підлягають скасуванню. 

Питання відносно речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст. 186 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 2 /двох/ років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки. 

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП – невідомий, на користь держави, витрати на залучення експертів в розмірі 1 782 /одна тисяча сімсот вісімдесят дві/ гривні 80 копійок. 

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 10.06.2025 року, на мобільний телефон «Samsung Galaxy A35» в корпусі синього кольору, ІМЕ: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 - скасувати. 

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 23.09.2025 року, на кофту чорного кольору марки «Jordan», мобільний телефон «Ірhone XR» чорного кольору, належні ОСОБА_3 та кофту чорного кольору з білою емблемою «NIKE», мобільний телефон REDMI сірого кольору, належні ОСОБА_8 - скасувати. 

Речові докази по кримінальному провадженні, а саме:
-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A35» в корпусі синього кольору, ІМЕ: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , який, відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 12.09.2025 року визнаний речовим доказом та, відповідно до зберігальної розписки, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 – повернути законному володільцю ОСОБА_7 
-кофту чорного кольору, марки «Jordan» та мобільний телефон «Ірhone XR» чорного кольору, які відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 12.09.2025 року, зберігаються в камері зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - повернути законному володільцю ОСОБА_3 ;
-кофту чорного кольору з білою емблемою «NIKE» та мобільний телефон REDMI сірого кольору, який, відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 12.09.2025 року, зберігаються в камері зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - повернути законному ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з моменту його проголошення.

Обмеження щодо оскарження вироку, визначені в ч.3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору, обвинуваченому та потерпілій.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні. 

Суддя Шевченківського районного суду 
міста Полтави: ОСОБА_9