ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року Чернігів Справа № 620/20/26

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними і протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:
- визнати неправомірними і протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо призупинення виплати та відмови в нарахуванні належної позивачу пенсії як особі з інвалідністю ІІІ групи з 8 серпня 2025 року; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області поновити нарахування та виплату належної позивачу пенсії по інвалідності як особі з інвалідністю ІІІ групи, з моменту фактичного припинення виплати пенсії, а саме з 08.08.2025; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та сплатити позивачу компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії в період з 08.08.2025 року по день нарахування виплати включно, згідно постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001"Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що дії відповідача щодо припинення позивачу виплати пенсії по інвалідності ІІІ групи з 08.08.2025 є протиправними, оскільки нарахування пенсії має здійснюватися на підставі довідки до акту огляду медико- соціальною експертною комісією (серія 12 ААБ №874193 від 26.08.2020 року), оскільки дата повторного огляду (26.08.2022 року) припала на період дії воєнного стану на території України та переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, а строк дії статусу особи з інвалідністю ІІІ групи позивача є продовженим на період до закінчення дії вказаного режиму, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації.
Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, вказав, що враховуючи положення підпункту 14-6.1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” особам з інвалідністю, яким виплата пенсії продовжувалась по 10.05.2025 або інвалідність встановлено згідно довідки МСЕК на строк по 08.02.2025, виплата пенсії продовжується по 08.08.2025. Звертає увагу на те, що позивач не надав доказів проходження повторного огляду в медико-соціальних експертних комісіях чи оцінювання повсякденного функціонування особи експертною командою з оцінювання функціонування особи, тобто відсутня нова довідка МСЕК чи рішення експертної команди з оцінювання функціонування особи, а отже немає підстав для подальшої виплати позивачу пенсії по інвалідності. Зазначає, що позивач не надав доказів неможливості проходження ним повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримував пенсію по ІІІ групі інвалідності відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 874193 від 26.08.2020 інвалідність ОСОБА_1 встановлено до 01.09.2022, дату чергового перегляду встановлено на 26.08.2022.
Листом від 01.12.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило позивача, що враховуючи положення підпункту 14-6.1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” особам з інвалідністю, яким виплата пенсії продовжувалась по 10.05.2025 або інвалідність встановлено згідно довідки МСЕК на строк по 08.02.2025, виплата пенсії продовжується по 08.08.2025. Відповідно до вищевказаного виплату пенсії по ІІІ групі інвалідності позивачу проведено по 08.08.2025. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Відповідно до статті 18 Закону №2262-ХІІ пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.
Відповідно до статті 26 Закону № 2262-ХІІ пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, а особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться лише за їх заявою.
Як вже зазначалося судом, згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 874193 від 26.08.2020 інвалідність ОСОБА_1 встановлено до 01.09.2022, дату чергового перегляду встановлено на 26.08.2022, виплата пенсії по інвалідності здійснювалась по 08.08.2025.
Підставою для припинення нарахування та виплати позивачу пенсії з 09.08.2025 відповідач, із посиланням на положення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», зазначив про ненадання доказів проходження повторного огляду в медико-соціальних експертних комісіях чи оцінювання повсякденного функціонування особи експертною командою з оцінювання функціонування особи.
Так, суд зазначає, що відповідно до підпункту 14-6.1 пункту 14-6 розділу XV Закону № 1058-IV для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи з причин, визначених Кабінетом Міністрів України, виплата пенсії продовжується до дати проведення повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи або протягом шести місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період дії воєнного стану, - не менш як на весь строк їхньої військової служби). Якщо при повторному огляді, оцінюванні повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, виплату якої продовжено відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження повідомлення про встановлення інвалідності до територіального органу Пенсійного фонду України.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі - Постанова № 1338) установлено, що в разі коли особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до набрання чинності цією постановою відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи» (Офіційний вісник України, 2009 р., № 95, ст. 3265), і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 08.03.2022 № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період воєнного стану на території України» (Офіційний вісник України, 2022 р., №25, ст. 1310) не проходила такий повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях:
чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, зобов`язані у період з 1 квітня 2025 р. до 1 листопада 2025 р. пройти оцінювання повсякденного функціонування відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою;
інші особи, за винятком тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, проходять оцінювання повсякденного функціонування до 1 квітня 2026 року.
До числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать:
особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації;
особи, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, не чують, не розмовляють, не бачать (на обидва чи одне око), не мають очей (ока), кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, в яких наявне онкологічне захворювання, інтелектуальні порушення чи психічні розлади, церебральний параліч або інші паралітичні синдроми, причина інвалідності з дитинства.
Для осіб, направлення яких на проведення оцінювання повсякденного функціонування є неможливим відповідно до підстав, визначених абзацами дванадцятим, п`ятнадцятим - сімнадцятим цього пункту, оцінювання повсякденного функціонування переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування. При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) для таких осіб продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану, якщо раніше не буде проведено оцінювання повсякденного функціонування особи. Абзаци п`ятнадцятий - вісімнадцятий цього пункту не застосовуються для осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та чоловіків віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності, із зазначення строку повторного огляду.
Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що оскільки інвалідність позивачу була встановлена до набрання чинності Постановою №1338 (26.11.2024), та строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України (серпень 2022 року), у зв`язку з чим позивачу продовжувалася виплата пенсії, та в даному випадку позивач у відповідності до абзацу 11 пункту 3 Постанови №1338 зобов`язаний був пройти медогляд у строк до 01.11.2025 для оцінювання повсякденного функціонування.
Тобто, до 01.11.2025 інвалідність позивача вважається продовженою.
Відтак, твердження відповідача щодо правомірності припинення виплати пенсії по інвалідності позивачу з 08.08.2025 у зв`язку з відсутністю у відповідача доказів проходження повторного огляду в медико-соціальних експертних комісіях чи оцінювання повсякденного функціонування особи експертною командою з оцінювання функціонування особи є необґрунтованими, зважаючи на право позивача на проходження повторного огляду в медико-соціальних експертних комісіях до 01.11.2025.
Інших підстав для припинення виплати позивачу пенсії по інвалідності з 08.08.2025 року матеріли справи не містять. Відповідних підстав відповідач суду не повідомив.
За встановлених обставин, дії відповідача щодо припинення виплати позивачу пенсії по інвалідності з 08.08.2025 є протиправними.
При цьому, суд звертає увагу, що абзацом вісімнадцятим пункту 3 Постанови № 1338 визначено, що абзаци п`ятнадцятий - вісімнадцятий цього пункту не застосовуються для осіб з інвалідністю з числа чоловіків віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності, із зазначення строку повторного огляду.
Як встановлено судом, згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 874193 від 26.08.2020 інвалідність ОСОБА_1 встановлено до 01.09.2022, дату чергового перегляду встановлено на 26.08.2022.
Таким чином, положення абзаців п`ятнадцятого – вісімнадцятого пункту 3 Постанови № 1338 про відтермінування оцінювання повсякденного функціонування на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування, на позивача не поширюються, оскільки позивач є чоловіком віком 48 років, якому була встановлена ІІІ група інвалідності, із зазначенням строку повторного огляду.
З урахуванням зазначеного, зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів проходження позивачем оцінювання повсякденного функціонування особи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо призупинення виплати позивачу пенсії по ІІІ групі інвалідності відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 08.08.2025 по 01.11.2025; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області поновити нарахування та виплату позивачу пенсії по ІІІ групі інвалідності відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 08.08.2025 по 01.11.2025. 
Щодо компенсації втрати частини доходів, то суд зазначає наступне.
Так, питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон).
Статтею 1 Закону передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). 
Відповідно до статті 2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).
На підставі статті 3 Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно статті 4 Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Як визначено в абзаці першому статті 7 Закону відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.
Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
Зміст наведених норм права дає підстави стверджувати, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої Законом № 2050-III, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії. Одночасно законодавець пов`язав виплату компенсації із виплатою заборгованості доходу, тобто і компенсація, і заборгованість по доходу провадиться в одному місяці.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 24.01.2023 у справі № 200/10176/19-а, від 31.07.2024 у справі № 480/1704/19, від 21.08.2024 у справі № 200/63/23.
Отже, виникненню права на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати передує несвоєчасне нарахування та виплата доходу, за певний період, адже нарахування такого виду компенсації проводиться шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період невиплати доходу.
Тобто, для проведення компенсації обов`язковою умовою є наявність нарахованого, але не виплаченого доходу, а також порушення встановлених строків його виплати на один і більше календарний місяць.
Як свідчать матеріали справи, позивачу ще не виплачена заборгованість з пенсії за спірний період.
Отже, право позивача на отримання компенсації втрати частини доходів ще не було порушено суб`єктом владних повноважень, тому звернення до суду з цими позовними вимогами є передчасним.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 08.12.2025 у справі № 420/13975/24. 
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково. 
Підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14005, код ЄДРПОУ 21390940) про визнання неправомірними і протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії по ІІІ групі інвалідності відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 08.08.2025 по 01.11.2025.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по ІІІ групі інвалідності відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 08.08.2025 по 01.11.2025. 
В решті позову відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 02.02.2026. 

Суддя Наталія БАРГАМІНА