МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2026 р.  	№ 400/10094/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 ,  АДРЕСА_1 , 	
до 	1) Головного управління Пенсійного фонду України  у Київській області,  вул. Андрія Саєнка, 10, м. Фастів, Київська обл.,  Фастівський р-н, 08500,  вул. Варшавська, 3-Б,смт Макарів, Київська обл.,  Бучанський р-н, 08001,  2) Головне управління Пенсійного фонду України  в Миколаївській області,  вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, 	
про	визнання протиправним та скасування рішення від 15.08.2025 № 054450004062; зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до адміністративного суду із вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 15.08.2025 № 054450004062 щодо відмови у призначенні пенсії за віком; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 29.06.1984 до 18.04.1994, з 21.06.1994 до 01.11.1994 та призначити пенсію за віком з 15.08.2025.
Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за віком. До страхового стажу не зараховані періоди роботи з 29.06.1984 до 18.04.1994, з 21.06.1994 до 01.11.1994. Позивачка вважає, що зазначені перiоди її роботи неправомiрно та безпiдставно не було включено вiдповiдачем до страхового стaжу, що надає право на призначення пенсiї за віком.
Ухвалою суду від 23.09.2025 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач 2 позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. В письмовому відзиві на позов зазначив, що страховий стаж позивачки склав 20 років 06 місяців 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058. До загального страхового стажу не враховано період роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 з: - з 29.06.1984 по 18.04.1994, оскільки не співпадає назва підприємства при прийнятті із назвою підприємства на печатці, якою засвідчено запис про звільнення (інформація про реорганізацію/перейменування підприємства). Страховий стаж за вищезазначений період частково обчислено періодами догляду за дітьми ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), до досягнення ними 3-річного віку; - з 21.06.1994 по 01.11.1994, оскільки в підставах внесення запису про прийняття не зазначено номер наказу; - страховий стаж за періоди ведення підприємницької діяльності (з 01.04.2021) обчислено за даними реєстру застрахованих осіб про нарахування доходу та сплату страхових внесків.
Відповідач 1 відзив не надіслав, свою позицію не висловив.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
06.08.2025 позивачка звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (ЗУ від 09.07.2003 №1058/IV).
Заява позивачки про призначення пенсії була опрацьована за принципом екстериторіальності.
Рішенням Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 15.08.2025 № 054450004062 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 22 роки.
Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років.
Згідно з матеріалами справи, позивачці відмовлено у призначенні пенсії, оскільки є недостатнім її страховий стаж. До страхового стажу ОСОБА_1 не було зараховано перiод роботи з 29.06.1984 по 18.04.1994, оскільки не співпадає назва підприємства при прийнятті із назвою підприємства на печатці, якою засвідчено запис про звільнення (інформація про реорганізацію/перейменування підприємства). Страховий стаж за вищезазначений період частково обчислено періодами догляду за дітьми ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), до досягнення ними 3-річного віку; - з 21.06.1994 по 01.11.1994, оскільки в підставах внесення запису про прийняття не зазначено номер наказу; - страховий стаж за періоди ведення підприємницької діяльності (з 01.04.2021) обчислено за даними реєстру застрахованих осіб про нарахування доходу та сплату страхових внесків.
Частиною 1 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п. 20 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Тобто, розповсюдження даної постанови №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження трудового стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.
Судом встановлено, що у трудовій книжці позивачки серії НОМЕР_1 міститься запис про її роботу, зокрема запис № 7, 8: з 29.06.1984 до 18.04.1994 працювала на Мар`їнському держмол. заводі, запис № 11, 12: з 21.06.1994 до 01.11.1994 працювала у Спецгосподарстві Мар`їнському.
Щодо посилання відповідача на те, що вказані періоди роботи не зараховані до страхового стажу, оскільки містяться неточності в трудовій книжці щодо назви підприємства при прийнятті на роботу із назвою на печатці, в підставах внесення запису не зазначено номер наказу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Такий висновок відповідачів є безпідставним, оскільки на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Окрім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатись правом на перевірку таких документів не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на соціальний захист та пенсійне забезпечення.
Враховуючи викладене, періоди роботи позивачки з 29.06.1984 до 18.04.1994, з 21.06.1994 до 01.11.1994 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області протиправно не було зараховано до його страхового стажу під час призначення пенсії за віком.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не довів правомірності своєї бездіяльності, що є підставою для задоволення позову.
Відповідно до п. 10) ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Тому для захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 06.08.2025, з урахуванням висновків суду.
Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1211,20 гривень підлягає відшкодуванню на його користь пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 КАС України, суд 
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Андрія Саєнка, 10, м. Фастів, Київська обл., Фастівський р-н, 08500, код ЄДРПОУ 22933548) та до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, код ЄДРПОУ 13844159) задовольнити повністю. 
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 15.08.2025 № 054450004062 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком. 
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Андрія Саєнка, 10, м. Фастів, Київська обл., Фастівський р-н, 08500, ЄДРПОУ 22933548) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) періоди роботи згідно з записами трудової книжки від 17.09.1980 серії НОМЕР_1 з 29.06.1984 до 18.04.1994, з 21.06.1994 до 01.11.1994 та повторно розглянути її заяву про призначення пенсії за віком від 06.08.2025, з урахуванням висновків суду.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Андрія Саєнка, 10, м. Фастів, Київська обл., Фастівський р-н, 08500, код ЄДРПОУ 22933548) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн шістдесят коп) гривень.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, код ЄДРПОУ 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн шістдесят коп) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 22.01.2026. 

Суддя Н.О. Бульба