Справа № 724/2/26 	
Провадження № 2-а/724/7/26	

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року Хотинський районний суду Чернівецької області у складі:
головуючого судді Ахмедова Р.А.,
за участю секретаря судового засідання Корнвської Є. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 4254 від 10.12.2025 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, -
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 4254 від 10.12.2025 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Адміністративний позов обґрунтовано тим, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 № 4254 від 10 грудня 2025 року, його, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17000 гривень.
Відповідно до описової частини оскаржуваної постанови 27.11.2025 року встановлено, що громадянину ОСОБА_1 було надіслано повістку засобами поштового зв`язку про виклик з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З проставленої оператором Укрпошти, відмітки про відсутність громадянина ОСОБА_1 за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання вбачається, що даний громадянин відповідно до п. 41 Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації, особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560, був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак на вказаний в повістці час та дату не з`явився та поважність причини неявки не повідомляв. Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Зазначає, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 31 грудня 2025 року, що підтверджується долученими: копією поштового листа та роздруківка з сайту Укрпошта. На розгляд справи 10.12.2025 та в подальшому він не зміг з`явитися у зв`язку з територіальною віддаленістю місцезнаходження ІНФОРМАЦІЯ_3 . А також вагомою та поважною причиною його відсутності при розгляді справи відносно нього є те, що він здійснює постійний догляд за своєю матір`ю ОСОБА_3 , оскільки мати самостійно обслуговуватися та пересувати не може і потребує догляду, тому він не може залишити її саму на довготривалий період часу.
Таким чином, строк на оскарження даної постанови був пропущений із поважних причин.
Ознайомившись із вказаною постановою, не може погодитись із прийнятим рішенням, при цьому вважає, що остання прийнята із грубим порушенням норм законодавства, є явно не обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, вважає, що оскаржувана постанова є незаконною в зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків відповідача фактичним обставинам справи, адже при винесення постанови не було доведено належними доказами факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, та незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, тому прошу відновити порушені права та інтереси позивача, шляхом повного задоволення позовних вимог, а постанову № 4254 від 10 грудня 2025 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 – скасувати.
Просив суд поновити поновити йому, ОСОБА_1 строк на оскарження постанови № 4254 від 10.12.2025 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яку він отримав лише 31 грудня 2025 року; визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 4254 від 10.12.2025 року прийняту т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , за якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 17 000 грн; адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. 
30.01.2026 від ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач не визнає позовних вимог ОСОБА_1 та заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки постанова у вказаній справі відповідає вимогам КУпАП і обставини, зазначені позивачем у позовній заяві, не відповідають дійсності, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови. 
Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних рядового, сержантського та старшинського складу ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Так, 08.09.2025 АІТС «Оберіг» була сформована електронна повістка № 4811592 на ім`я ОСОБА_1 про явку на 19.09.2025 о 10:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення облікових даних. За результатами електронної взаємодії дана повістка надійшла до Укрпошти для друку та подальшого оповіщення ОСОБА_1 . Згідно довідки Укрпошта про причини повернення/доставлення, повістка про виклик на ім`я ОСОБА_1 повернута до ІНФОРМАЦІЯ_5 з відміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою». 
27.11.2025 посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_5 старшим сержантом ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про виклик, однак на вказаний у повістці час і дату не з`явився про поважність причин не повідомив, та в подальшому не з`являвся. Згідно даних протоколу, ОСОБА_1 доведено зміст ст.268 КУпАП та повідомлено про час та місце розгляду справи 10.12.2025 об 11.00 год мза адресою АДРЕСА_1 , однак на розгляд даної справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився.
Своїми протиправними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив абз.2 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.1,2 ст.17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період та вчинення адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
Просять суд відмовити у задоволенні заявлених вимог у зв`язку із їх безпідставністю. 

Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою від 08 січня 2026 року адміністративний позов було залишено без руху, оскільки він не відповідав вимогам ст.160, 161 КАС України, а позивачу було надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ним копії даної ухвали.
12 січня 2026 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків (в новій редакції), зазначених в ухвалі судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 січня 2026 року, які позивач усунув.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 14 січня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк для звернення з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріали, які стали підставою винесення постанови про накладення адміністративного по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надав заяву у якій просить провести судове засідання без його участі. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.. 
Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про день час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомили. 
Згідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.
На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 
Позивач - ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією Витягу з реєстру територіальної громади (а.с.12).
Згідно даних додатку ОСОБА_5 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ОСОБА_6 ), має звання старший сержант. Дата уточнення даних 10.11.2025, 27.11.2025. Адреса проживання: АДРЕСА_3 . Має відстрочку на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» до завершення мобілізації. Відстрочка від мобілізації до (02.02.2026), Доглядаю за тяжкохворим членом сім`ї. Дата взяття на облік 31.05.1996, дата ВЛК 01.12.2025 (а.с. 13-16).
27.11.2025 відносно ОСОБА_1 складений протокол №4254 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Згідно з вказаним протоколом, 27.11.2025 року об 11 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками поліції був доставлений військовозобов`язаний громадянин ОСОБА_1 . В ході уточнення військово-облікових даних встановлено, що даний громадянин будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Військовозобов`язаному було надіслано повістку засобами поштового зв`язку про виклик з вимогою прибути 19.09.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З проставленої операторами Укрпошти відмітки про відсутність громадянина ОСОБА_1 за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання вбачається, що даний громадянин до п.41 Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації, особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560, був належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак на вказаний у повістці час та дату не з`явився та про поважність причини неявки не повідомив вважають, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП (а.с.17).
В письмовому поясненні ОСОБА_1 зазначив, що він не з`явився, тому що не отримав повістку. 
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 № 4254 від 10.12.2025 року про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн (а.с.19). 
Як вбачається із вказаної постанови, ОСОБА_1 було надіслано повістку засобами поштового зв`язку про виклик з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З проставленої операторами Укрпошти відмітки про відсутність громадянина ОСОБА_1 за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання вбачається, що даний громадянин відповідно до п.41 Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації, особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року №560, був належним чином оповіщеним про виклик, однак на вказаний у повістці час та дату не з`явився та про поважність причини неявки не повідомив. Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 , порушив вимоги абз. 3 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.1, 2 ст.17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
В матеріалах справи відсутні відомості щодо будь-яких звернень Позивача до Відповідача, а також явки для уточнення даних, в період часу з 19 вересня 2025 року (дати необхідності явки відповідно до повістки) до 10 грудня 2025 року (дати складення протоколу про адміністративне правопорушення). 
Також судом встановлено, що 08.09.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 (Хотин) було сформовано електронну повістку № 4811592 на ім`я ОСОБА_1 про виклик на 10 год. 00 хв. 19.09.2025 для уточнення даних. Вказана повістка була направлена на адресу місця реєстрації позивача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 25.09.2025 на довідці про причини повернення листа проставлено штамп з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.
З протоколу №4254 про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 доведено зміст ст.268 КУпАП та повідомлено про час та місце розгляду справи 10.12.2025 об 11.00 год мза адресою АДРЕСА_1 , однак на розгляд даної справи про адміністративне правопорушення (а.с.17 зворот).
З копії Висновку ЛКК № 671 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 рекомендовано соціальні послуги: отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с.28).
З копії Акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 12.11.2025 вбачається, ОСОБА_1 є особою, яка здійснює постійний догляд за особою яка потребує постійного догляду ОСОБА_3 (а.с.29).
З копії довідки про склад сім`ї № 953 від 09.11.2025 виданої виконкомом Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та до кладу його сім`ї входить мати- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.30).
З встановлених судом обставин справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, щодо правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері організаційно-правових засад мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні та відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, військовий обов`язок і військову службу, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Норми права, які застосував суд та мотивована оцінка аргументів сторін. Висновки суду.
Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Частина 2 ст.2 КАС України зазначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, під час розгляду цієї справи, суду належить вирішити питання: чи дотримано Відповідачем-суб`єктом владних повноважень критерії правомірності рішення про притягнення Позивача до адміністратративної відповідальності. правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Як передбачено ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ч.1 ст. 210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
У частині 3 ст. 210-1 КУпАП визначена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Зі змісту спірної постанови відповідача вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 19.09.2025 року не з`явився за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_6 ) в зазначений час та дату, доказів наявності поважних причин неприбуття не надав.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржувана постанова містить значні протиріччя, які, серед іншого, унеможливлюють чітке визначення об`єктивної сторони вчиненого позивачем правопорушення та його правильну кваліфікацію.
Так, в оскаржуваній постанові вказано, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", в частині: "У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначений у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки", ст. 17 Закону України "Про оборону", відповідальність за що передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП, враховуючи те, що зазначені дії, вчинені в умовах особливого періоду.
Тобто, дії ОСОБА_1 у постанові кваліфіковані за ч.3 ст.210-1 КУпАП, як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені у статті 22 Закон № 3543, відповідно до абзацу другого частини першої, абзацу восьмого частини третьої якої громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Частиною 1 цієї статті визначено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Частиною 1 статті 210 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Зазначені норми визначають різні склади правопорушень та є бланкетними, і при їх застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку, законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та запровадження в Україні особливого періоду.
У той час, як відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що охоплює і порушення особою вимог, визначених у ст.22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк, передбачена ст. 210-1 КУпАП.
Однак, у даній справі, спірною постановою встановлено порушення військовозобов`язаним правил військового обліку, що не охоплюється складом статті 210-1 КУпАП.
Тому, суд не погоджується з доводами відповідача про доведеність винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Отже, відповідач в оскаржуваній постанові не врахував приписів ст. 210 КУпАП, невірно кваліфікував дії позивача та помилково притягнув його до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, що тягне за собою її скасування.
Неправильна кваліфікація або відсутність такої у постанові у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП і, як наслідок, складу вказаного адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП ОСОБА_1 та закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки при її постановленні уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 були допущення істотні порушення норм процесуального та матеріального права.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позов. Відповідно до статті 252 КУпАП та ч.1 ст.90 КАС України орган (посадова особа) та суд оцінюють докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За положеннями статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. Суб`єкт владних повноважень має довести правомірність прийнятого ним рішення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. 
Отже, у контексті даної справи, суд вважає, що суб`єктом владних повноважень – ІНФОРМАЦІЯ_9 не доведено правомірність рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження про адміністративне правопорушення закриттю. 

Розподіл судових витрат
Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, понесені та доведені позивачем судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 6-8, 19, 72-77, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 4254 від 10.12.2025 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - задовольнити.
Постанову у справі про адміністративне правопорушення № 4254 від 10 грудня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень – скасувати.
Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце знаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 суму сплаченого ним судового збору в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його постановлення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 . 
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце знаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 . 
Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2026 року.

Суддя: 	Р. А. АХМЕДОВ