Єдиний унікальний номер справи 175/20661/25
Номер провадження 3/175/9287/25

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2026 року селище Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Качаленко Є.В., розглянув матеріали справи, які надійшли від Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, місце проживання: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
17.10.2025 о 21:34 по вул. Лівобережна, 124 в с. Ясногірка Краматорського району Донецької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Drager Alcotest 6820», результат огляду позитивний 0,52‰. Своїми діями  ОСОБА_1  порушив п.2.9а ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
До судового засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник – адвокат Коваль В.С. не з`явились, клопотань про відкладення розгляду не подавали.
Адвокат Коваль В.С. надала суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначила, що при складанні протоколу не залучались свідки, наявний відеозапис зроблений невідомим пристроєм та не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, за кермом була інша особа. Наявними відеоматеріалами не доведено, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння. В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 порушив ПДР України. ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому відносно нього поширюється дія «бойового імунітету». З урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю у повітрі, що видихав ОСОБА_1 , не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права. В порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейськими не зазначено жодної ознаки сп`яніння в протоколі. Крім того, протокол складено не уповноваженою на те особою – поліцейським, замість уповноваженої особи Військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Відеозапис не є безперервним.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Незважаючи на позицію захисту, вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом серії ЕПР1 №486377 від 17.10.2025, рапортом, чек тест, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, матеріалами відеофіксації порушення, долученими до матеріалів справи. Вказані докази досліджені судом та долучені до матеріалів справи.
Протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 складений за ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за якою настає, у даному випадку, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення, як на доказ вини останнього надано відеозапис поліцейських, акт огляду та чек тестування газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі "Alcotest 6820", заводський номер ARNК-0050 (результат 0,52 проміле), на підставі чого складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 486377 від 17.10.2025.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП, в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735). 
Відповідно до п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд водія на стан алкогольного сп`яніння повинен був проводитися поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, під час якого поліцейський повинен застосувати технічні засоби відеозапису або провести огляд у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в разі незгоди з його результатами, огляд повинен бути проведений в закладі охорони здоров`я. Аналогічні вимоги закріплені в ч. 4, ч.6 ст.266 КУпАП.
З наявного у матеріалах справи відеозапису слідує, що після зупинки транспортного засобу працівниками поліції, під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів. ОСОБА_1 погодився продути прилад Drager, який показав результат 0,52‰. Ознайомившись з результатами газоаналізатора, ОСОБА_1 спочатку не погодився із результатом, у зв`язку з чим поліцейські повідомили йому, що слід їхати до медичного закладу для проведення огляду лікарем. Дорогою до лікарні ОСОБА_1 повідомив правцівникам поліції, що погоджується із результатом Драгера, їхати до лікарні не потрібно. Поліцейські переконались, що ОСОБА_1 розуміє наслідки, перепитали, чи згоден він із результатом, після чого склали протокол.
З роздруківки газоаналізатора Drager встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат позитивний 0,52‰. ОСОБА_1 поставив свій підпис на чек-тесті.
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів встановлено, що огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, результат огляду на стан сп`яніння позитивний. 
Акт містить підпис ОСОБА_1 у відповідному пункті, в якому він підтвердив, що з результатами згоден. 
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 підписав без заперечень, відмовившись від пояснень, та підтвердив підписом, що ознайомлений із змістом протоколу, підтвердив правильність відомостей про особу.
Зафіксована на відеозаписі поведінка ОСОБА_1 , а також наведені документи підтверджують, що він фактично погодився із результатами огляду.
Відповідно до п. 7 Розділу 3 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Тобто 0,2 проміле і менше не відповідають стану сп`яніння згідно національного законодавства.
Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 02.09.2025 за №П51 QM 1273 103 25 щодо газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі "Alcotest 6820", заводський номер ARNК-0050, чинне до 02.09.2026. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, діапазон вимірювань від 0,00‰ до 0,40 ‰ - похибка = ±0,04‰ (проміле), діапазон вимірювань від 0,40‰ до 5,00‰ похибка = ±10% (відсотків).
Враховуючи наведене, результат огляду 0,52‰ з використанням технічного засобу «Alcotest 6820», свідчить про необхідність врахування похибки, встановленої технічними характеристиками приладу.
Результат огляду ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» становить 0,52 ‰. Таким чином, з урахуванням похибки ±10% (відсотків), за показника 0,52 ‰ (тобто у діапазоні від 0,40‰ до 5,00‰) реальний рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 може бути в діапазоні від 0,468 ‰ до 0,572 ‰.
А тому результат огляду у 0,52 ‰ при наявності похибки ±10% (відсотків), свідчить про перебування водія ОСОБА_1 у нетверезому стані, оскільки навіть з урахуванням сприятливої для особи похибки має тлумачитись як 0,468‰, що є станом алкогольного сп`яніння та тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Позиція захисника щодо дій поліцейського з приводу відсутності направлення на проходження огляду у закладі охорони здоров`я є безпредметною з огляду на те, що водій пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager і не заперечував встановлений результат. Поліцейський пропонував продовжити огляд в медичному закладі. В той же час, з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 одразу погодився пройти огляд в медичному закладі, однак в подальшому відмовився.
На посилання захисника про порушення співробітниками поліції вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки матеріали справи не містять доказів, які свідчать про правові причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , слід зазначити наступне.
Згідно до приписів ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.
Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати право або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.
При цьому належить врахувати те, що згідно Указу Президента України №64/2022 в Україні введено режим «воєнний стан», який діяв і на час події, яка зафіксована в протоколі за участю ОСОБА_1 .
Згідно ч. 4 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Статтею 24 вказаного Закону встановлено додаткові повноваження поліції, зокрема забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» «в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України. Вказані заходи покликані на забезпечення безпеки цивільного населення, виявлення диверсійних дій противника, забезпечення завдань військового стану. 
Отже, в суду відсутні сумніви в законності дій поліцейського щодо зупинки і перевірки документів водія ОСОБА_1 у с. Ясногірка Краматорського району Донецької області під час дії комендантської години.
З урахуванням наведеного, подальші дії працівників поліції вчинені у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735. Отже, в суду відсутні сумніви в законності дій поліцейського щодо зупинки і перевірки водія ОСОБА_1 .
Доводи захисника, що відеозапис, нібито, не є безперервним, не відповідають дійсності, оскільки після перегляду відеозапису в судовому засіданні, встановлено, що він хоча і складається з декількох фрагментів, проте за своєю суттю є безперервним та фіксує повну картину розвитку подій від моменту зупинки водія до моменту, коли керування транспортним засобом було передано третій особі.
Водночас, положення чинного законодавства визначають доказом, зокрема, всі ті відеозаписи, які містять у собі інформацію, що підлягає встановленню в межах справи. Неповнота (фрагментарність) відеозапису з нагрудної камери працівників поліції не може свідчити про те, що даний відеозапис не може бути використаний як доказ в межах справи, якщо на ньому зафіксовані відомості, обставини та факти, що мають значення для цієї справи. Тим більше вказані обставини не свідчать про те, що відеозапис отриманий з порушенням встановленого законодавством порядку з неналежного джерела, неналежним суб`єктом тощо. У будь-якому випадку наявність кількох відеозаписів, на які посилається сторона захисту, не є тим істотним порушенням, що якось вплинуло на встановлення належності обставин і подій та їх учасників, співставлення їх з обставинами даної справи. 
Посилання адвоката на вимоги ст. 266-1 КУпАП, не є слушними, оскільки вказана норма є спеціальною, і передбачає огляд військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
Якщо військовослужбовець як водій керує транспортним засобом, то його огляд проводиться відповідно до вимог ст.266 КУпАП.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
А згідно ст.255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції мають право складати протоколи про правопорушення, в тому числі, за ст.130 Кодексу.
Аргументи захисту про те, що особа вийшла з пасажирських дверей, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду. Переглядом відеозапису встановлено, що у автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , знаходився ще пасажир, вихід якого і було зафільмовано. Водночас на тому ж відеозаписі зафіксовано як після пасажира з автомобіля виходить і сам ОСОБА_1 з водійських дверей.
Доводи, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, в ході судового розгляду не здобули підтвердження.
Зокрема, відповідних документів, які вказують, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виконував бойове розпорядження суду не представлено. З відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не повідомляв поліцейському, що в нього термінове бойове завдання. 
Посилання сторони захисту щодо упередженого ставлення поліцейських, не знайшли свого підтвердження перевіркою матеріалів справи та спростовуються даними відеофіксації - проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння було добровільно, жодного тиску чи інших неправомірних дій поліцейських щодо ОСОБА_1 на відео не зафіксовано. 
Сторона захисту не оскаржувала дії поліцейських, не ініціювала службової перевірки. Тому посилання сторони захисту суд розцінює як такі, що направлені на спробу уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
Суд вважає доведеною повністю вину  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, оскільки він порушив Правила дорожнього руху України:
Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан.
Так,  ОСОБА_1 , військовослужбовець, вчинив адміністративне правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою та є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне призначити стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП слід стягнути судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, ч.2 ст.268, ст.283-285 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Реквізити для оплати штрафу: Отримувач – ГУК у Дніпр-кій області/ Дн-ка обл, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37988155, Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача – UA UA758999980313020149000004001, Код класифікації доходів бюджету - 21081300, Найменування коду класифікації доходів бюджету - Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Реквізити для оплати судового збору: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача - UА908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету - 22030106.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.
У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Суддя    Є.В.Качаленко