ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 27 січня 2026 року 	Справа № 903/165/25	

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А.С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л.Ю., розглянувши справу
за позовом Заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної ради; Волинської обласної державної (військової) адміністрації, Західного офісу Держаудитслужби
до відповідачів: 1) Комунального підприємства “Волинська обласна клінічна лікарня” Волинської обласної ради; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут”
про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення 485216,30 грн,

за участі представників-учасників справи:
від позивача-1: н/з;
від позивача-2: н/з;
від відповідача-1: Тарасюк Т.А., адвокат ордер серії АС№1169360 від 06.01.2026;
від відповідача-2: Боричевський В.М., довіреність від 01.01.2026 №238; Корнійчук Ірина Манаф-кизи, витяг з ЄДР;
прокурор: Романішина Т. Л., службове посвідчення №071758 від 01.03.2023.

Права та обов`язки учаснику судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.
Відводу складу суду не заявлено.
Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

установив:
заступник керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної ради; Волинської обласної державної (військової) адміністрації, Західного офісу Держаудитслужби звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства “Волинська обласна клінічна лікарня” Волинської обласної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут”, в якому просить:
- визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 22.08.2023 до укладеного між КП “Волинська обласна клінічна лікарня” Волинської обласної ради та ТОВ “Волиньелектрозбут” договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-23/399 від 26.01.2023 (процедура закупівлі: UA-2023-01-09-000825-a);
- стягнути із “Волиньелектрозбут” на користь Волинської обласної ради в дохід обласного бюджету Волинської області 485216 грн 30 коп;
- стягнути із ТОВ “Волиньелектрозбут” на користь Волинської обласної прокуратури судовий збір за подання до суду даної позовної заяви у розмірі 8244 грн. 99 коп.
В обгрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що укладення сторонами додаткової угоди № 6 від 22.08.2023, щодо внесення змін до договору № 23-23/399 від 26.01.2023 з приводу збільшення ціни за одиницю товару, відбулось із порушеннями вимог чинного законодавства України у сфері публічних закупівель, зокрема у зв`язку із:
- недоведенням постачальником при ініціюванні питання про зміну ціни товару (у бік збільшення) істотної зміни обставин у порядку ст. 652 ЦК України (ст. 652 ЦК України, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, підп. 2 п. 19 Особливостей); 
- недотриманням вимог щодо пропорційного збільшення договірної ціни на товар (зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання (п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, підп. 2 п. 19 Особливостей); 
- зміною ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця (ч. 3 ст. 632 ЦК України); 
- збільшенням ціни товару на понад 10 відсотків від ціни, визначеної у договорі про закупівлю (п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону).
Вказане, на переконання прокурора, свідчить про безпідставність внесення змін до Договору №23-23/399 від 26.01.2023 щодо збільшення ціни за одиницю товару та підписання додаткової угоди № 6 від 22.08.2023, а тому така угода підлягає визнанню недійсною на підставі ч.1 ст.203, ч.1 ст.215, ст.632, ст.652 ЦК України, п.2 ч.5 ст.41 Закону України “Про публічні закупівлі”, підп. 2 п.19 Особливостей, оскільки цей правочин призвів до безпідставного збільшення ціни за одиницю товару із 5,261784 грн до 5,963734 грн за 1 кВт/год електричної енергії, що суперечить інтересам держави та потребує негайного вжиття необхідних і достатніх заходів реагування, спрямованих на їх усунення. Різниця між сумою коштів, які фактично сплачено замовником за постачання електричної енергії по ціні, згідно з додатковою угодою № 6, та сумою за товар по ціні, визначеною додатковою угодою № 3, становить 485 216,3 грн (4 122 377,1 грн – 3 637 160,8 грн). Грошові кошти в сумі 485216 грн. 30 коп. є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути до бюджету, що відповідає приписам ч. 1 ст. 216, ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
Ухвалою суду від 19.02.2025 (суддя Слободян О.Г.) відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
07.03.2025 представник відповідача 2- ТОВ “Волиньелектрозбут” подав відзив на позовну заяву (вх.№01-87/888/25), в якому заперечив проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що пунктом 8 додатку 3 до Договору передбачено, що у момент укладення цього Договору сторони виходять з того, що ціна на ринку електричної енергії буде стабільною, тобто в будь-який момент строку дії договору коливання (зростання/зниження) цін, що визначається відповідно до п. 6.2. цього додатку, не перевищуватиме 1%. Сторони визнають, що коливання ціни на ринку електричної енергії у сторону збільшення в розмірі понад 1% вважається істотною зміною обставин виконання цього договору в розумінні статті 652 Цивільного кодексу України та є підставою для збільшення ціни товару в порядку, визначеному пунктом 6.2. цього додатку до Договору. Пунктом 4 додатку 3 до Договору передбачено, що зміна умов Договору оформляється сторонами шляхом підписання додаткової угоди, яка набуває чинності з моменту її підписання сторонами (якщо сторони не погодять інший термін (строк) набрання чинності додатковою угодою) та є невід`ємною частиною Договору. Таким чином, сторонами договору при укладенні додаткової угоди №6 було узгоджено набрання її чинності з 01.08.2023, зміна істотних умов договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-23/399 від 26.01.2023 (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною за таких умов: відбувається за згодою сторін; підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше відсотку коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися. Таким чином, 22.08.2023 між сторонами укладена додаткова угода № 6, відповідно до якої за згодою сторін збільшено ціну за 1 кВт/год на 15% та викладено додатку №2 «Специфікація» Договору про постачання електричної енергії споживачу №23-23/399 від 26 січня 2023 року в новій редакції і встановили ціну за одиницю (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) в розмірі 5,963734 грн за 1 кВт*год. На підтвердження коливання ціни товару на ринку та наявності підстав для укладення додаткової угоди № 6 від 22.08.2023 постачальником було надано лист №01/8-1241 від 03.07.2023, експертний висновок Харківської торгово-промислової палати № 630/23 від 31.07.2023 та видруківку з сайту АТ «Оператор ринку». Вказані докази містять інформацію про середньозважені ціни на РДН на електричну енергію у певні періоди: за червень (01.06.-30.06.) 2023 (попередній (суміжний місяць) до місяця, що передує місяцю підняття ціни) та липень (01.07-31.07) 2023 року (місяць, що передує місяцю підняття ціни) Відтак, зазначені в них дати середньозваженої ціни, відповідають періодам, які обумовлені безпосередньо сторонами у Договорі, а саме: середньозважена ціна за одиницю товару на РДН за відповідний період: десять днів/двадцять днів/місяць, що передує місяцю підняття ціни з попереднім (суміжним) місяцем, чим дотримано п. 6.2. Додатку 3 Договору та пп. 2 п. 19 Особливостей. з листа Мінекономіки від 27.10.2016 №3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" (щодо застосування п.2 ч.4 ст.36 Закону "Про публічні закупівлі" до внесення змін Законом №114-ІХ) вбачається, що у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладення договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Додатком 1 до листа Мінекономіки від 24.11.2020 №3304-04/69987-06 "Щодо укладення, виконання, зміни та розірвання договору про закупівлю" (щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції Закону №114-ІХ) стверджується, що норма п.2 ч.5 ст.41 Закону поширюється на договори про закупівлю, у разі якщо предметом закупівлі є товар. Під пропорційністю розуміється збільшення ціни саме на такий відсоток, на який відбулося коливання на ринку, але не більше ніж на 10 відсотків. У разі збільшення ціни має зменшуватися кількість товару. Розрахунок відсотків зміни ціни і кількості здійснюється у додатковій угоді від ціни підписаного договору, а у наступних додаткових угодах за потреби - від останньої зміни ціни та кількості. Після підписання договору про закупівлю сторони можуть внести зміни до договору про закупівлю на підставі п.2 ч.5 ст.41 Закону за умови, що такі зміни відбуватимуться не частіше, ніж один раз на 90 днів. Це обмеження не розповсюджується на договори про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії. Отже, що позиція Мінекономіки (як центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики, зокрема, з публічних закупівель) зводиться до того, що у разі збільшення ціни має зменшуватися кількість товару; розрахунок відсотків зміни ціни і кількості здійснюється у додатковій угоді від ціни підписаного договору, а у наступних додаткових угодах за потреби - від останньої зміни ціни та кількості. Позивачем проігноровано умови Договору та на власний розсуд визначено періоди для розрахунку відсотка коливання ціни, які не передбачені умовами договору. Відсутність звернень з боку споживача свідчить про те, що перегляд ціни не був офіційно ініційований, і відповідальність за подання відповідного запиту лежить саме на ньому. Сторонами договору на законних підставах здійснено зменшення обсягів закупівлі у зв`язку з укладенням Додаткової угоди №6. У випадку дострокового розірвання договору споживач був би змушений перейти на постачання електричної енергії до постачальника «останньої надії» (ПОН), одночасно оголошувати нову закупівлю електричної енергії зі значно вищою очікуваною вартістю, ніж стала після підняття ціни на 15%, що б призвело до перевитрати бюджетних коштів та поклало б додатковий тягар для бюджету. 
10.03.2025 представник позивача - Західного офісу Держаудитслужби надіслав подав пояснення (вх.№01-75/801/25), в якому зазначив, що Західним офісом Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області заходи державного фінансового контролю у підконтрольній установі Комунальному підприємстві “Волинська обласна клінічна лікарня” Волинської обласної ради по процедурі закупівлі UA-2023-01-09-000825-a не проводилися, порушення не виявлялися та вимога про усунення виявлених порушень законодавства підконтрольній установі не направлялася, відповідно в Управління відсутні будь-які пояснення, що стосуються суті спору у справі № 903/165/25. У вказаному поясненні представник позивача просив суд врахувати подані пояснення та проводити розгляд справи за відсутності Західного офісу Держаудитслужби.
12.03.2025 заступник керівника Луцької окружної прокуратури надіслав на адресу суду відповідь на відзив (вх.№01-87/943/25), в якій заперечив щодо доводів відповідача 2- ТОВ “Волиньелектрозбут”, викладених у відзиві та просив суд відхилити їх, з підстав необґрунтованості.
14.03.2025 представник відповідача-2 ТОВ “Волиньелектрозбут” надіслав на адресу суду заперечення (вх.№01-87/985/25) на відповідь прокуратури, в якому зазначив, що позиція прокуратури, викладена у відповіді на відзив, є необґрунтованою та такою, що суперечить нормам матеріального права. Просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Ухвалою суду від 06.05.2025 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут” про зупинення провадження у справі та зупинено провадження у справі № 903/165/25 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.
Ухвалою суду від 26.12.2025 (суддя Слободян О.Г.) поновлено провадження у справі №903/165/25, підготовче засідання призначено 06.01.2026.
Ухвалою суду від 06.01.2026 (суддя Слободян О.Г.) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 13.01.2026.
08.01.2026 Вищою радою правосуддя прийнято рішення №1/0/15-26 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Волинської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. 
Згідно наказу голови суду від 08.01.2026 №1/02-2 ОСОБА_1 відраховано зі штату працівників Господарського суду Волинської області.
На підставі розпорядження в.о. Керівника апарату Господарського суду Волинської області від 12.01.2026 №01-4/1 згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2026, справу №903/165/25 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 розподілено судді Вороняку А.С.
Ухвалою суду від 12.01.2026 справу №903/165/25 за позовом Заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної ради; Волинської обласної державної (військової) адміністрації, Західного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства “Волинська обласна клінічна лікарня” Волинської обласної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут” про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення 485216,30 грн прийнято до розгляду зі стадії розгляду справи по суті.
Ухвалою суду від 13.01.2026 повідомлено учасників справи про те, що розгляд справи по суті відбудеться 27.01.2026.
14.01.2026 через систему «Електронний суд» прокурор подав пояснення в порядку ст. 42 ГПК України. 
Згідно з п.6 ч.2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина друга статті 161 ГПК України).
Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним (частина п`ята статті 161 ГПК України).
Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч. 1 ст. 113 ГПК України).
Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.1, 2 ст. 118 ГПК України).
Прокурор не просив дозволу подати письмові пояснення, а суд дозволу учаснику справи подати додаткові пояснення не надавав та не визнавав їх подання необхідними, тому ці пояснення суд постановив на місці залишити без розгляду.
27.01.2026 представники позивача у судове засідання не прибули, хоча належно були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронного листа. 
27.01.2026 прокурор у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.
27.01.2026 представники відповідача-1 та відповідача-2 заперечили щодо задоволення позовних вимог та просили суд відмовити у позові.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 ГПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про дату, час та місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.
Застосовуючи згідно з ч.1 ст.3 ГПК України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).
Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Папазова та інші проти України" (заяви №№ 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012р. (п.29) суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України"). 
З врахуванням наведеного, а також вжиття судом всіх передбачених чинним законодавством заходів повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду спору по суті, суд приходить до висновків про відсутність підстав до відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи за відсутності представників позивачів.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, 
установив:
Луцькою окружною прокуратурою опрацьовано інформацію, оприлюднену на вебпорталі електронної системи публічних закупівель «Prozorro», за результатами опрацювання якої встановлено, що Комунальним підприємством «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради (далі – Замовник) проведено відкриті торги з особливостями із закупівлі електричної енергії (код ДК 021:2015: 09310000-5 - електрична енергія) обсягом 2 250 000 кіловат-годин з очікуваною вартістю 11 835 000 грн (закупівля № UA-2023-01-09-000825-a). Джерело фінансування закупівлі – кошти обласного бюджету.
За результатами закупівлі 26.01.2023 із Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (далі-ТОВ «Волиньелектрозбут») укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 23-23/399 від 26.01.2023 (далі – Договір) на постачання 2 250 000 кВт/год електричної енергії на суму 11 556 тис грн, ціна за 1 кВт/год 5,136 гривень.
Пунктом п. 3.1 Договору визначено строк (термін) поставки товару по 31 грудня 2023 року.
Згідно пункту 5.1 Договору, загальна ціна (сума) договору становить 11556000 грн.
Відповідно до п. 5.3 Договору, ціна за одиницю товару за цим Договором може змінюватися з дотриманням сторонами норм, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», з урахуванням Особливостей, що оформлюються додатковою угодою у порядку, визначеному у Додатку 3 до цього Договору.
На момент підписання Договору сторонами погоджені всі істотні умови Договору, а саме предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог Господарського кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі».
Сторонами до вищезазначеного договору неодноразово вносилися зміни, а саме укладено 10 додаткових угод (додаткові угоди № 1 від 30.03.2023, № 2 від 30.03.2023, № 3 від 03.07.2023, № 4 від 06.07.2023, № 5 від 07.07.2023, № 6 від 22.08.2023, № 7 від 10.10.2023, № 8 від 14.11.2023, № 9 від 04.12.2023), та як зазначає прокурор три із яких стосувались зміни ціни товару у бік збільшення.
Додатковими угодами №2 від 30.03.2023 та №3 від 03.07.2023 змінюючи ціну за одиницю товару у зв`язку із зміною регульованого тарифу, вартість електричної енергії як товару не змінювалась.
При цьому, додатковою угодою №2 від 30.03.2023, з 01.04.2023 підвищено ціну на електричну енергію з 5,136 грн за кВт/год до 5,195964 грн за 1 кВт/год. Отже, ціна на товар за додатковою угодою № 2 збільшена на 1,1 % відповідно до первинної ціни, зазначеної у договорі. Вказану додаткову угоду укладено на підставі постанови НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії «НЕК «УКРЕНЕРГО». 
Додатковою угодою №3 від 03.07.2023, з 01.07.2023 підвищено ціну на електричну енергію з 5,195964 грн за кВт/год до 5,261784 грн за 1 кВт/год. Отже, ціна на товар за додатковою угодою № 3 збільшена на 2,44 % відповідно до ціни, установленій у попередній додатковій угоді. Вказану додаткову угоду укладено на підставі постанови НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії «НЕК «УКРЕНЕРГО».
У подальшому, 22.08.2023 укладено додаткову угоду №6, відповідно до якої з 01.08.2023 збільшено ціну електричної енергії за 1 кВт/год до з 5,963734 грн або на 13,3 % у порівнянні з ціною, визначеною та погодженою сторонами у додатковій угоді № 3.
Згідно специфікації ціни на електричну енергію, ціна за одиницю (структура ціни, з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ – становить 5,963734 грн/ кВт*год та включає: ціну електричної енергії як товару (нерегульована частина ціни (без ПДВ) 4,484678 грн/кВт*год; величину регульованих тарифів (без ПДВ) – 0,4851 грн/кВт*год та ПДВ – 0,993956 грн.
Внаслідок укладення додаткової угоди № 6 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 26.01.2023 № 23-23/399 первісну ціну, визначену при проведенні процедури закупівлі, збільшено більш як на 13 відсотків (13,3 %), а ціну електричної енергії як товару – на 15 % (з 3,89972 грн збільшено до 4,484678 грн) та ціна товару загалом зросла із 5,261784 грн до 5,963734 грн за 1 кВт/год.
При цьому, відповідно до додаткової угоди № 6 від 22.08.2023, керуючись законами України «Про ринок електричної енергії», «Про публічні закупівлі» та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» від 12.10.2022 № 1178 (далі – Особливості), сторони зменшили обсяги закупівлі, у зв`язку із зміною ціни за одиницю товару, погодили, що кількість товару (обсяги постачання електричної енергії) становить 2 127 235,675 кВт/год.
Згідно додаткової угоди № 10 від 22.12.2023, внесено зміни до п. 5.1 Договору про постачання електричної енергії споживачу, зокрема визначено, що загальна сума договору становить 11555995,66 грн.
Прокурор зазначає, що ТОВ «Волиньелектрозбут» на виконання умов договору та укладення додаткових угод поставлено всього 2127235 кВт/год електроенергії на загальну суму 11555995,66 грн, а саме: 

№ акта/рахунка	Кількість/ кВт/год	Сума/грн	Дата трансакції та сума коштів	Примітка: вартість за 1 кВт/год, підстава	
105/559- 0210000/1/1 від 31.01.2023	270 208	1 387 788,29	06.02.2023: 1 387 788,29	Договір № 23-23/2399 – 5,136 грн за 1 кВт/год	
105/559- 0210000/2/1 від 28.02.2023	178 097	914 706,19	07.03.2023: 914 706,19	Договір № 23-23/23 99 -5,13 6 грн за 1 кВт/год	
105/559- 0210000/3/1 від 31.03.2023	223 868	1 149 786,05	06.04.2023: 1 149 786,05	Договір № 23-23/2399 – 5,136 грн за 1 кВт/год	
105/559- 0210000/4/1 від 30.04.2023	191 055	992 714,89	05.05.2023: 887 187,52 08.05.2023: 105 527,37	Д.У. № 2 – 5,195964 грн за 1 кВт/год	
105/559- 0210000/5/1 від 31.05.2023	198 834	1 033 134,3	08.06.2023: 1 033 134,3	Д.У. № 2 – 5,195964 грн за 1 кВт/год	
105/559- 0210000/6/1 від 30.06.2023	183 236	952 087,64	13.07.2023: 952 087,64	Д.У. №2 -5,195964 грн за 1 кВт/год	
105/559- 0210000/7/1 від 31.07.2023	190 696	1 003 401,16	04.08.2023: 1 003 401,16	Д.У. № 3 – 5,261784 грн за 1 кВт/год	
105/559- 0210000/8/1 від 31.08.2023	199 721	1 191 082.82	14.09.2023: 1 191 082,82	Д.У. № 6 – 5,963 734 грн за 1 кВт/год	
105/559- 0210000/9/1 від 30.09.2023	181 808	1 084 254,48	19.10.2023: 1 084 254,48	Д.У. № 6 – 5,963 734 грн за 1 кВт/год	
105/559- 0210000/10/1 ві д 31.10.2023	206 981	1 234 379.53	21.11.2023: 1 234 379,53	Д.У. № 6 – 5,963734 грн за 1 кВт/год	
105/559- 0210000/1 1/1 ві д 30.11.2023	102 731	612 660.31	22.12,2023: 612 660,31	Д.У. № 6 – 5,963 734 грн за 1 кВт/год	
Всього:	2 127 235	11 555 995,66 грн	 	 	

Прокурор зазначає, що додаткова угода № 6 від 22.08.2023 укладена сторонами за відсутності визначених законом умов, збільшено вартість одиниці предмету закупівлі, що призвело до безпідставного витрачання бюджетних коштів.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом № 922-VIII (Закон України «Про публічні закупівлі»).
Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону № 922-VIII відносини, пов`язані зі сферою публічних закупівель, регулюються виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 цього Закону договір про закупівлю визначається як господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього урегульовані статтею 41 Закону № 922-VIII, частиною першою якої визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм зокрема, Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Верховний Суд вже зазначав, зокрема у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, що законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Сторона договору при здійсненні державних закупівель розпоряджається не власними коштами, а коштами держави, коштами платників податків.
При цьому, право сторін договору на внесення змін до нього не може відбуватися з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, відповідно, свобода договору не може превалювати над дотримання вимог закону (постанова Верховного Суду від 28.09.2023 у справі №927/56/23).
Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/ або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Отже, у відповідності до приписів п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, – не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. 
Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (п. 2 ч. 5 ст. 41 цього Закону).
Постановою Уряду від 12.10.2022 №1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування (далі-Особливості).
Згідно з пунктом 1 Особливостей вони встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, тобто регулюють здійснення публічних закупівель у визначений період. 
Відповідно до п. 3 Особливостей, замовники що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», проводять закупівлі з урахуванням цих особливостей та з дотриманням принципів здійснення публічних закупівель, визначених Законом. 
Згідно пункту 10 Особливостей, замовники, у тому числі централізовані закупівельні організації, здійснюють закупівлі товарів і послуг (крім послуг з поточного ремонту, предмет закупівлі яких визначається відповідно до пункту 3 розділу II Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Мінекономіки від 15.04.2020 №708 (послуги з поточного ремонту), вартість яких становить або перевищує 100 тис. гривень, послуг з поточного ремонту, вартість яких становить або перевищує 200 тис. гривень, робіт, вартість яких становить або перевищує 1,5 млн. гривень, шляхом застосування відкритих торгів у порядку, визначеному цими особливостями, та/або шляхом використання електронного каталогу для закупівлі товару відповідно до порядку, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2020 №822 «Про затвердження Порядку формування та використання електронного каталогу», з урахуванням положень, визначених цими особливостями.
Пунктом 17 Особливостей передбачено, що договір про закупівлю за результатами проведеної закупівлі згідно з пунктами 10 і 13 цих особливостей укладається відповідно до Цивільного і Господарського кодексів України з урахуванням положень статті 41 Закону, крім частин другої - п`ятої, сьомої - дев`ятої статті 41 Закону та цих особливостей.
Відповідно до підпункту 2 пункту 19 Особливостей, істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
Відповідно до підп. 7 п. 19 Особливостей, істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпунктів 13 та 15 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку “на добу наперед”, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
Отже, наведені вище положення підпункту 2 пункту 19 Особливостей кореспондуються із приписами пункту 2 частини 5 статті 41 ЗУ «Про публічні закупівлі» на що звертає увагу Верховний Суд, зокрема, у постанові від 21.08.2024 по справі №440/11406/24.
Висновки щодо необхідності дотримання вимоги про збільшення ціни товару не більше ніж на 10 відсотків у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону викладено у постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі № 916/747/24.
Касаційний господарський суд, надаючи відповідну оцінку підпунктам 2, 7 пункту 19 Особливостей, у постанові від 28.08.2024 у справі №918/1313/23 зазначив, про те що постанова Кабінету Міністрів України є підзаконним нормативно-правовим актом; їх зміст (підп. 2 та підп. 7 п. 19 Особливостей) лише деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», та не встановлює іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого даною нормою.
Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) одна у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Враховуючи наведені норми ЦК України, ЗУ «Про публічні закупівлі» та Особливостей, вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Крім того, суд звертає увагу, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 (п.п. 88-90 указаної постанови) викладено правовий висновок про застосування норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема про те, що: 
88. Ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається; 
89. Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах;
90. У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Названі вище положення дають підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 927/636/21, від 07.12.2022 у справі № 927/189/22, від 16.02.2023 у справі № 903/383/22).
Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 912/1580/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі № 910/17520/21).
Аналогічний правовий висновок викладений також у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/19/24 від 21.11.2025.
Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договору (додаткової угоди) і до внесення відповідних змін до нього. Тобто збільшення ціни такого товару на ринку повинно відбутись після укладання договору, має бути достатнє обґрунтування про наявність коливання (збільшення чи зменшення ціни за одиницю товару на ринку) за період з дати укладення Договору до дати першої зміни ціни додатковою угодою до Договору, а в разі наступних змін – між черговими такими змінами на підставі додаткових угод.
Виключно зміна регульованих цін (тарифів) і нормативів, які є складовими ціни електричної енергії не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару (постанова Верховного Суду від 07.03.2024 у справі № 910/401/23).
Суд враховує, що законодавством у сфері публічних закупівель конкретну особу, наділену повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку, не визначено, то виходячи з норм чинного законодавства, до суб`єктів надання такої інформації можна віднести, зокрема, Державну службу статистики України, на яку постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство Державний інформаційно аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків, яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; Торгово промислову палату України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації. Таким чином, довідки та експертні висновки Торгово-промислової палати України можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Проте, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання).
Відповідно до п. 5.3 Договору, ціна за одиницю товару за цим Договором може змінюватися з дотриманням сторонами норм, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», з урахуванням Особливостей, що оформлюються додатковою угодою у порядку, визначеному у Додатку 3 до цього Договору. 
Пунктом 6 Додатку 3 до Договору передбачено, що істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених п. 19 Особливостей. 
Пунктом 6.2 Додатку 3 до Договору передбачено, що погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
У разі коливання ціни товару на ринку, зацікавлена сторона ініціює внесення змін у договір щодо зміни ціни за одиницю товару на той відсоток коливання, що відбувся.
Факт коливання ціни електричної енергії на ринку підтверджується даними АТ «ОПЕРАТОР РИНКУ», зокрема даними, розміщеними на офіційному сайті htpp://www.oree.com.ua/ та/або довідкою (ми) або листом(ми) або іншим(и) документом(ами) (завіреними копіями цих довідки(ок) або листа(ів) або документів) відповідних органів або установ або організацій, які можуть надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, в тому числі довідки, цінові довідки, експертні висновки будь-якої торгово-промислової палати. Довідки складаються з використанням інформації, оприлюдненої АТ «Оператор ринку» на своєму офіційному веб-сайті (htpp://www.oree.com.ua/) про результати торгів на ринку «на добу наперед» за 10 днів місяця/20 днів місяця/місяць, відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та/або інформації з інших офіційних джерел.
Згідно п. 13.2 Договору, умови цього договору можуть бути змінені за згодою сторін у порядку, визначеному законодавством України, шляхом укладання сторонами додаткової угоди до цього договору. Істотні умови цього договору можуть змінюватися у випадках, передбачених пунктом 19 Особливостей.
Відповідно до Додатку № 2 (Специфікації) до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-23/399 від 26.01.2023, ціна електричної енергії як товару (нерегульована частина ціни) без ПДВ становить 3,89971 грн за 1 кВт/год.
Судом встановлено, що до договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-23/399 від 26.01.2023 сторонами укладено 3 додаткові угоди, 2 з яких стосуються збільшення фактичної ціни (тарифу) на підставі постанови НКРЕКП №1788 від 21 грудня 2022 року «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «УКРЕНЕРГО» з одночасним зменшенням обсягу постачання, зокрема:
1) додатковою угодою від 30 березня 2023 року № 2 до договору у зв`язку зі зміною тарифів на передачу електричної енергії, згідно постанови НКРЕКП №1788 від 21 грудня 2022 року фактичну ціну (тариф) електроенергії підвищено до 5,195964 грн (з ПДВ) за 1 кВт/год., а саме: ціна електричної енергії як товару (нерегульована частина ціни) без ПДВ 3,89972 грн за 1 кВт/год.; регульований тариф 0,43025 грн без ПДВ 1 кВт/год.; ПДВ 0,865994 грн;
2) додатковою угодою від 03 липня 2023 року № 3 до договору, у зв`язку зі зміною тарифів на передачу електричної енергії, згідно постанови НКРЕКП №1788 від 22 грудня 2022 року фактичну ціну (тариф) електроенергії підвищено до 5,261784 гри (з ПДВ) за 1 кВт/год., а саме: ціна електричної енергії як товару (нерегульована частина ціни) без ПДВ 3,89972 грн за 1 кВт/год.; регульований тариф 0,4851 грн без ПДВ 1 кВт/год.; ПДВ 0,876964 грн.
3) додатковою угодою від 22 серпня 2023 року № 6 до договору, у зв`язку з коливанням цін на електричну енергію, фактичну ціну (тариф) електроенергії підвищено до 5,963734 грн (з ПДВ) за 1 кВт/год., а саме:ціна електричної енергії як товару (нерегульована частина ціни) без ПДВ 4,484678 грн за 1 кВт/год.; регульований тариф 0,4851 грн без ПДВ 1 кВт/год.; ПДВ 0,993956 грн.
Суд звертає увагу, що згідно додаткової угоди № 6 від 22.08.2023, сторони, дійшли взаємної згоди збільшити ціну за одиницю товару.
Сторони встановили, що умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.08.2023.
Отже, ціна за електроенергію як товар, визначена у договорі, становила 3,89972 грн за 1 кВт/год. та до моменту укладення додаткової угоди № 6 від 22.08.2023, не змінювалась.
При цьому, відповідно до інформації ДП «Оператор ринку» середньозважені ціни купівлі-продажу електричної енергії на РДН у торговій зоні «ОЕС України» з моменту укладення Договору № 23-23/399 від 26.01.2023 до моменту зміни ціни за одиницю товару становили: - січень 2023 року – 3,46683 грн за 1 кВт/год.;- лютий 2023 року – 3,21343 грн за 1 кВт/год.;- березень 2023 року – 3,233927 грн за 1 кВт/год.;- квітень 2023 року – 2,81374 грн за 1 кВт/год.;- травень 2023 року – 2,86702 грн за 1 кВт/год.;- червень 2023 року – 2,97147 грн за 1 кВт/год.;- липень 2023 року – 3,66987 грн за 1 кВт/год.
Враховуючи наведене, ціна електричної енергії як товару, яка визначена сторонами на момент укладення договору (3,89972 грн за 1 кВт/год.) не перевищувала ціну купівлі-продажу електричної енергії на РДН у торговій зоні «ОЕС України» за період січень-липень 2023 року, а відтак на переконання суду, не відбулося істотної зміни обставин, що могли слугувати підставою для внесення змін до договору про закупівлю.
Документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні запропонованій замовнику на тендері та/або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним.
Між тим, у листі-зверненні постачальника ТОВ «Волиньелектрозбут» від 03.07.2023 № 01/8-1241 про необхідність підняття ціни електроенергії з серпня 2023 року зазначені відомості відсутні. Водночас, постачальник не обґрунтовував неможливість виконання договору на попередніх умовах, а також причини, через які виконання укладеного договору стало для нього невигідним, збитковим.
Відповідно до даних ДП "Оператор ринку", середньозважена ціна купівлі-продажу електроенергії на майданчику РДН (ринок "на добу наперед") у торговій зоні ОЕС України на момент укладення договору № 23-23/399 від 26.01.2023 (січень 2023 року) становила 3466,83 грн/МВт.год, а в липні 2023 року (місяць останнього внесення змін до договору та місяць, який передує укладення додаткової угоди № 6) – 3669,87 грн/МВт.год.
Отже, з січня по липень 2023 року ціна на електроенергію піднялась на 5,8 %.
Разом з тим, спірною додатковою угодою № 6 від 22.08.2023 збільшено ціну електроенергії на 13,3 %, а ціну електричної енергії як товару – на 15 %, що є непропорційним коливанню ціни електричної енергії на ринку. Загальне збільшення ціни за одиницю електричної енергії склало з 5,261784 грн за 1 кВт/год з ПДВ (вартість визначена додатковою угодою № 3) до 5,963734 грн за 1 кВт/год з ПДВ, що становить 13,3 % від ціни визначеної додатковою угодою № 3.
Підставою для укладення додаткової угоди № 6 від 22.08.2023 став лист постачальника ТОВ «Волиньелектрозбут» від 03.07.2023 № 01/8-1241, у якому зазначено про зростання ціни на електричну енергію за три дні липня 2023 року в порівнянні з червнем 2023 року на РДН на 15,38%. Додатково повідомили, що у разі наявності коливання ціни на ринку електричної енергії у бік збільшення в торговій зоні "ОЕС України", будуть внесені відповідні зміни до укладеного договору у сепні місяці 2023 року.
До відзиву ТОВ «Волиньелектрозбут» долучають копію експертного висновку Харківської торгово-промислової палати від 31.07.2023 №630/23 та зазначають, що останній став документальним підтвердженням для укладання додаткової угоди № 6, де визначено: середньозважена ціна електричної енергії на РДН в ОЕС України за червень (01.06-30.06) 2023 року, грн/МВт.год – 2 971,47 (без ПДВ). Середньозважена ціна електричної енергії на РДН в ОЕС України за серпень (01.07 31.07) 2023 року, грн/МВт*год – 3 669,87 (без ПДВ). Відсоток коливання ціни +23,50% .
Судом встановлено, що цей експертний висновок до спірної додаткової угоди не був долучений. Розрахунок підвищеної ціни до угоди також не долучено. Тобто, у самій угоді та інших документах (листах постачальника тощо) не зазначено, які саме цифри та їх обґрунтування враховано при встановленні вказаного тарифу у сумі 5,963734 грн за 1 кВт/год (конкретний відсоток коливання ціни та обґрунтування застосування саме цього відсотку, ПДВ, тариф на передачу тощо), що виключає можливість надання оцінки законності та обґрунтованості розрахунку, та відповідно застосованого збільшеного тарифу.
Крім того, вказаний експертний висновок не містить будь-якої інформації саме про факт коливання цін на електричну енергію у порівнянні з моментом укладення договору та моментом звернення постачальника з пропозиціями внести зміни до договору в частині зміни (збільшення) ціни на одиницю товару та містить лише інформацію про зміну середньозваженої ціни електричної енергії. У ньому зазначено, що він складений 31.07.2023 на замовлення ТОВ «Волиньелектрозбут» на підставі інформаційного сайту Оператора ринку (https:www.oree.com.ua).
Окрім зазначеного, вказаний експертний висновок не підтверджує коливання ціни на електричну енергію упродовж періоду з 26.01.2023 (укладення договору) до 22.08.2023 (набуття чинності додаткової угодою № 6 від 22.08.2023), оскільки: по-перше, вказаний експертний висновок не є експертним висновком, зробленим фахівцем на підставі розгляду та аналізу ряду фактів з логічним підсудком. У вказаному, так званому, експертному висновку міститься інформація про ціну на електричну енергію, яку одержано з інтернет-сайту оператора ринку (https:www.oree.com.ua), шляхом введення на ньому необхідних дат, що не потребує будь-яких спеціальних знань та проведення експертних досліджень. Тобто вказаний експертний висновок не містить даних щодо розгляду та аналізу фактів, які покладено в основу його висновку.
Вказаний експертний висновок не підтверджує коливання ціни, оскільки містить констатування діапазону цін на електричну енергію, за відсутності підтвердження ринкової вартості електричної енергії на момент укладення договору, що позбавляє можливості порівняти рівень цін та дійти висновку про зменшення або збільшення ціни в період з дати укладення договору і до внесення до нього змін останньою додатковою угодою.
Схожа за змістом позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.01.2026 у справі № 916/3362/24.
Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації, тощо (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18).
Враховуючи відсутність документального підтвердження підвищення ціни на електричну енергію станом на 22.08.2023 (дата набрання чинності додатковою угодою № 6 до договору), додаткову угоду № 6 від від 22.08.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №23-23/399 від 26.01.2023 укладено в порушення приписів пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі».
Отже дані, викладені в експертному висновку Харківської торгово-промислової палати від 31.07.2023 №630/23, не можуть підтверджувати наявність коливання ціни станом на 22.08.2023 (дата набранння чинності додатковою угоди до договору).
При цьому, як вбачається із матеріалів справи, відповідачем-1 надано роздруківку із сайту АТ «Оператор ринку» https://www.oree.com.ua/ щодо середньозважених цін та акцептовані обсяги на РДН та на ВДР за період червня-липня 2023 року, однак остання на думку суду не відображає та не підтверджує коливання цін електричної енергії на ринку в бік збільшення в періоді між укладанням договору та додаткових угод до договору, що призвело до укладання спірної додаткової угоди № 6 від 22.08.2023.
Крім того, необхідність збільшення ціни за 1 кВт/год у листі від 03.07.2023 № 01/8-1241, відповідач-2 обґрунтовував зростанням цін на 15,38% на ринку «на добу наперед» згідно постанови НКРЕКП №1126 від 27.06.2023, однак останньою встановлено закупівельну межу цін електричної енергії на торгах, якої мають дотримуватись, зокрема, учасники ринку «на добу наперед». Водночас, регульовані тарифи на передачу або розподіл електричної енергії вказаною постановою не змінювались.
Отже, суд встановив, що вищезазначені підстави не підтверджують коливання ціни товару на ринку в бік її збільшення в період з дати укладання договору 26.01.2023 до дати укладання спірної додаткової угоди №6, не містять відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, у них відсутній аналіз вартості електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами дати укладання договору та додаткових угод № 2, № 3, чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, а відтак не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та підп. 2 п. 19 Особливостей.
Крім того, суд звертає увагу, що вказана угода № 6 застосовується до договірних правовідносин, які виникли до її укладення (угода діє із 01 серпня 2023 року). Водночас, зважаючи на наявні особливості функціонування ринку електричної енергії, зокрема відсутність у замовника можливості зберігати товар, наявні підстави вважати, що товариство у період із 01 по 22 серпня 2023 року постачало, а замовник приймав і споживав електроенергію. 
Отже, товар (електроенергія), поставлений товариством для потреб замовника до 22.08.2023, був прийнятий останнім у власність та спожитий. 
Разом з тим, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до частини третьої статті 632 ЦК України. 
Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 28.05.2024 у справі № 915/75/23.
Суд погоджується із доводами прокуратури, що укладення між сторонами додаткової угоди № 6 від 22.08.2023 щодо внесення змін до Договору № 23-23/399 від 26.01.2023 щодо збільшення ціни за одиницю товару, відбулось із порушеннями вимог чинного законодавства України у сфері публічних закупівель, зокрема у зв`язку із: 1) недоведенням постачальником при ініціюванні питання про зміну ціни товару (у бік збільшення) істотної зміни обставин у порядку ст. 652 ЦК України (ст. 652 ЦК України, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, підп. 2 п. 19 Особливостей); 2) недотриманням вимог щодо пропорційного збільшення договірної ціни на товар (зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання (п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, підп. 2 п. 19 Особливостей); 3) зміною ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця (ч. 3 ст. 632 ЦК України); 4) збільшенням ціни товару на понад 10 відсотків від ціни, визначеної договорі про закупівлю (п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону).
Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 
Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу. 
Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що додаткова угода № 6 від 22.08.2023 щодо внесення змін до Договору № 23-23/399 від 26.01.2023 щодо збільшення ціни за одиницю товару підлягає визнанню недійсною на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. 632, ст. 652 ЦК України, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», підп. 2 п. 19 Особливостей, оскільки остання мала наслідок безпідставного збільшення ціни за одиницю товару із 5,261784 грн до 5,963734 грн за 1 кВт/год електричної енергії
Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. 
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Отже, вищевказана додаткова угода є недійсною та не породжує правових наслідків, а відтак розрахунок за товар (електричну енергію) має здійснюватися за ціною, визначеною додатковою угодою № 3 від 03.07.2023, а саме вартість 1 кВт/год електроенергії, яка становить 5,261784 грн.
Судом встановлено, що протягом дії спірної додаткової угоди №6 від 22.08.2024, замовнику поставлено 691241 кВт/год електричної енергії, за які останнім перераховано постачальнику кошти у розмірі 4122377,10 грн, що підтверджується матеріалами справи.
Між тим, враховуючи ціну, визначену сторонами у додатковій угоді №3, без урахування оспорюваної додаткової угоди №6, постачальник за поставлений товар повинен був сплатити замовнику кошти у сумі 3637160,80 грн (691241 кВт/год*5,261784 кВт/год = 3637160,80 грн), а відтак різниця між сумою коштів, які фактично сплачено замовником за постачання електричної енергії по ціні, згідно з додатковою угодою № 6 та сумою за товар по ціні, визначеною додатковою угодою № 3, становить 485216,30 грн (4122377,10 - 3637160,80 грн).
Грошові кошти в сумі 485216,30 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем-2, підстава їх набуття відпала, а відтак останній зобов`язаний їх повернути до обласного бюджету Волинської області, у відповідності до приписів ч. 1 ст. 216, ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
За наведених обставин, суд прийшов висновку, що позовна вимога про стягнення із ТОВ «Волиньелектрозбут» на користь Волинської обласної ради в дохід обласного бюджету Волинської області 485216,30 грн підставна, підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення. 
В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.
За змістом ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу, передбачені ст.129 ГПК України, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідачів, з Комунального підприємства “Волинська обласна клінічна лікарня” Волинської обласної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут” слід порівну стягнути 8244,99 грн сплаченого Волинською обласною прокуратурою судового збору.
Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-
вирішив:
1. Позов задовольнити.
2. Визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 22.08.2023 до укладеного між Комунальним підприємством «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-23/399 від 26.01.2023 (процедура закупівлі: UA-2023-01-09-000825-a).
3. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (43026, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, вул. Яремчука Назарія, будинок 11-А, код ЄДРПОУ 42159289) на користь Волинської обласної ради (43027, Волинська обл., місто Луцьк, Київський майдан, будинок 9, код ЄДРПОУ 00022444) в дохід обласного бюджету Волинської області(код ЄДРПОУ отримувача 38009371, отримувач – ГУК у Волин.обл/Волинська обл/24060300, банк отримувач Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA518999980314010544000003001, ККДБ 24060300 «Інші надходження») 485216,30(чотириста вісімдесят п`ять тисяч двісті шістнадцять гривень 30 копійок) грн.
4. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (43026, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, вул. Яремчука Назарія, будинок 11-А, код ЄДРПОУ 42159289) на користь Волинської обласної прокуратури (вул.Винниченка,15, м.Луцьк, 43025, код ЄДРПОУ 02909915) 4122,50 грн (чотири тисячі сто двадцять дві гривні 50 коп.) судового збору за подання позовної заяви.
5. Стягнути із Комунального підприємства “Волинська обласна клінічна лікарня” Волинської обласної ради (43005, Волинська обл., місто Луцьк, проспект Президента Грушевського, будинок 21, код ЄДРПОУ 01983163) на користь Волинської обласної прокуратури (вул.Винниченка,15, м.Луцьк, 43025, код ЄДРПОУ 02909915) 4122,49 грн (чотири тисячі сто двадцять дві гривні 49 коп.) судового збору за подання позовної заяви.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.
Повний текст рішення складено 06.02.2026

Суддя А. С. Вороняк