ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/84/26 Справа № 705/5571/25 Категорія: ч. 1 ст. 122-2 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Душин О. В. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А.В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 січня 2026 року м. Черкаси 

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участі захисниці Яромич О.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисниці Яроміч О.В. на постанову Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 10.11.2025 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, не працює, проживає 

АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 1222 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 153 грн., стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн., -

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до постанови суду, 31.08.2025р. о 12:03 год. на дорозі М09 +35 км водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ, не виконав вимогу поліцейського про зупинку ТЗ, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом, вказуючи на цей ТЗ та подальше місце його зупинки, чим порушив п. п. 2.4. 8.9. а) ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1222 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисниця Яроміч О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом прийняте рішення з грубим порушенням процесуального законодавства. Зауважує, що даних щодо умислу ОСОБА_1 на вчинення дій щодо незупинки на вимогу працівника поліції чи вчинення дій на втечу від поліцейських матеріали справи не містять та судом таких даних не встановлено.
В матеріалах відсутні відомості про належні та допустимі докази, які б «поза розумним сумнівом» вказували б на вчинення ОСОБА_1 винної (умисної) дії, а саме невиконання вимоги про зупинку транспортного засобу. Долучений до справи відеозапис є неналежним доказом, оскільки з наданого відеозапису неможливо ідентифікувати автомобіль, який проїхав блокпост, візуально на запису відображено автомобіль темного кольору, встановити колір, марку автомобіля чи розпізнати номерний знак неможливо з огляду на якість та віддаленість відеозйомки. 
Крім того, на вказаному відеозаписі видно, як повз блокпост проїжджає автомобіль, при цьому працівник поліції, який тримає жезл в руці догори знаходиться за бетонними блоками та дерев`яною конструкцією, а така позиція поліцейського унеможливлює сприйняття сигналу.
Поліцейський підняв жезл, але не вказав водієві місця зупинки, тому такі дії поліцейського не відповідають вимогам п. 8.9. ПДР, а поданий ним сигнал є незавершеним, що виключає його можливість вважати належним сигналом про зупинку транспортного засобу, у цій ситуації водій не мав реальної можливості усвідомити, що жест поліцейського стосувався саме його автомобіля, тому за наведених обставин в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу. Проїзд без повної зупинки на знак «Стоп-контроль» не супроводжувався поданням чіткої та зрозумілої вимоги про зупинку, а працівник поліції перебував поза межами видимості водія.
ОСОБА_1 не ухилявся від поліції, в подальшому зупинився на вимогу правоохоронців, визнав факт проїзду знаку, що свідчить на відсутність умислу на правопорушення, тому провадження підлягає закриттю в зв`язку з відсутності події і складу адмінправопорушення. 

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату і час судового засідання повідомлений належним чином, його інтереси в суді апеляційної інстанції представляє захисниця Яроміч О.В., тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі правопорушника.
Вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, заслухавши захисницю Яроміч О.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виснує. 
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 
4) змінити постанову.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.
Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що 31.08.2025 р. о 12:03 год. на автодорозі М09+35 км ОСОБА_1 , керуючи ТЗ, не виконав вимогу поліцейського про зупинку ТЗ, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом, вказуючи на цей ТЗ та подальше місце його зупинки, чим порушив п. п. 2.4., 8.9. а) ПДР, чим вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1222 КУпАП.
Суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 1222 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи та які були досліджені судом першої інстанції.
Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи, які надійшли від поліції та дійшов обґрунтованого висновку, що під час складання протоколу про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції не було допущено порушень вимог нормативних актів, з таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1222  КУпАП підтверджується: протоколом про адмінправопорушення серії ЕПР1 № 439388 від 31.08.2025 р. (а. пр. 1); відеозаписом з місця події, долученим до матеріалів справи про адмінправопорушення (а. пр. 2); копією постанови серії ЕНА № 5614561 від 31.08.2025 р. (а. пр. 3); рапортом поліцейського (а. пр. 5) та копією листа №11-07/475 від 18.03.2024 р. (а. пр. 6).
Зазначені докази досліджені і судом апеляційної інстанції, вони доводять факт вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1222 КУпАП, зокрема, невиконання вимог п. 2.4. ПДР - невиконання водієм транспортного засобу вимоги про зупинку транспортного засобу та п. 8.9. а) ПДР- порушення вимог про зупинку, яку поліцейський подав сигнальним диском з червоним сигналом, вказуючи на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки.
На переконання апеляційного суду вказані документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють такі правові відносини та які є предметом судового розгляду.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 1222 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку невиконання водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Дослідивши відеозапис з камери відеоспостереження на блокпості «Зборів» (файл IMG_1988.mp4), який долучений до матеріалів справи та був досліджений і судом першої інстанції, апеляційний суд, використавши уповільнену швидкість відтворення та збільшивши розмір зображення, встановив, що на відеозапису зафіксовано, як до блокпосту з правої сторони зображення на екрані наближається транспортний засіб - позашляховик темного кольору. Водій цього транспортного засобу не виконав вимоги знаку 3.41 «Контроль», який забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо), та не зупинив автомобіль та як вбачається - навіть не намагався застосувати гальмування і проїхав далі. 31.08.2025 р. о 12:03:53 год. (такий час вказаний на відеозаписі) працівник поліції за допомогою сигнального диска з червоним сигналом подав вимогу про зупинку водію цього транспортного засобу (позашляховика), вказав на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки. Як встановив апеляційний суд, працівник поліції повністю діяв згідно вимог ПДР, проте водій позашляховика, який знаходився на достатній відстані, щоб сприйняти таку вимогу поліцейського та відреагувати на неї згідно до вимог ПДР, не зупинив ТЗ та проїхав повз блокпост.
Вказані обставини повністю спростовують доводи апеляції захисниці про відсутність належних та допустимих доказів, які б «поза розумним сумнівом» вказували б на вчинення ОСОБА_1 винної (умисної) дії, а саме невиконання вимоги про зупинку транспортного засобу. 
Крім того, в подальшому ОСОБА_1 , як вбачається з відеозапису (файл export-tkioh.mp4), повністю погодився з тими обставинами, що він проїжджав через блокпост «Зборів», не виконав вимоги знаку 3.41 «Контроль», не зупинився, а тому, на переконання апеляційного суду, як наслідок не виконав вимогу працівника поліції про зупинку ТЗ.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівник поліції порушив п. 8.9. ПДР є необґрунтованими, апеляційний суд не вбачає порушень, які б могли вплинути на правильність судового рішення та законність притягнення особи до відповідальності.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд апеляційної інстанції розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факт невиконання ОСОБА_1 вимог п. п. 2.4. та 8.9. а) ПДР та не звільняють його від відповідальності за скоєне. 
Доводи захисниці, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а також через порушення норм процесуального права, є необґрунтованими та спростовуються даними відеозапису, який є найбільш достовірною та стандартною процедурою документування правопорушення.
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).
Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі, не ґрунтуються на матеріалах справи, порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було. 
Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 2 КУпАП, та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Постанову Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 10.11.2025 р., якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 2 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисниці Яроміч О.В. - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя         Белах А.В.