Справа № 352/1656/25
Провадження № 3/352/5/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 

до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст протоколу про адміністративне правопорушення:
Інспектором відділення поліції № 1 (місто Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Костюком Д.Р. 09 липня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення за наступних обставин:
09 липня 2025 року о 01 годині 00 хвилин в селищі Лисець, вулиця Радчанська, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot Expert, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використанням газоаналізатора та в закладі охорони здоров`я КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоровя Івано-Франківської обласної ради» водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року ( далі – Правила).
Згідно протоколу про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною другою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення.

2.Рух провадження
16 липня 2025 року протокол про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшов до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області та призначений для розгляду по суті на 30 липня 2025 року.
В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався в зв`язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 , про дату, час та місце розгляду справи, а пізніше в зв`язку із неявкою ОСОБА_1 в судове засідання.
09 січня 2026 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Стаття 130 кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до частини другої статті 268 кодексу України про адміністративні правопорушення НЕ належить до переліку статей, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 :
- належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування повістки про виклик за місцем його проживання, що повернулась із позначкою отримано особисто, оголошень про виклик на сайті судова влада України, скерування повістки про виклик за місцем служби ОСОБА_1 ;
-  він ознайомлений із розглядом Тисменицьким районним судом справи, про що свідчить його підпис на отриманні рекомендованого повідомлення 06 вересня 2025 року;
- про розгляд справи Тисменицьким районним судом ОСОБА_1 повідомлено під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відповідна позначка в протоколі
- він своїми правами на захист та участь в судовому засіданні не скористався;
- його присутність при розгляді справи не є обов`язковою,
Суддя вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

3. Докази, досліджені під час судового розгляду:
3.1 Письмові докази:
Протокол про адміністративне правопорушення:
Згідно із текстом протоколу, 09 липня 2025 року о 01 годині 00 хвилин в селищі Лисець, вулиця Радчанська, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot Expert, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використанням газоаналізатора та в закладі охорони здоров`я КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоровя Івано-Франківської обласної ради» водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил.
Від дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Згідно із текстом направлення у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння шкіри обличчя
Огляд ОСОБА_1 не проводився через його відмову

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів 
Згідно із текстом акту, проведення огляду ОСОБА_1 пов`язано із виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголя з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя
ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив відмову від проходження огляду

Копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор АлкоФор 507
За результатами перевірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019. Свідоцтво чинне до 01 листопада 2025 року.

Сертифікат відповідності газоаналізатора АлкоФор

Постанова про накладення адміністративного стягнення від 09 липня 2025 року.
Згідно із текстом постанови ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за частиною четвертою статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення за керування автомобілем Peugeot Expert, номерний знак НОМЕР_2 09 липня 2025 року о 01 годині 00 хвилин в селищі Лисець, вулиця Радчанська без права керування транспортним засобом

Акт огляду та тимчасового затримання автомобіля Peugeot Expert, номерний знак НОМЕР_2 зв зв`язку із оформленням матеріалів за статтею 130 КУпАП.

Постанова від 25 вересня 2024 року у справі №352/2002/24
Згідно із текстом постанови ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за керування 16 липня 2024 року автомобілем в стані алкогольного сп`яніння..
Оптичний диск із відеозаписами із бодікамери та відеореєстратора 
На відеозаписі з відеореєстратора зафіксовано рух та зупинку автомобіля Peugeot Expert, номерний знак НОМЕР_2 , а також наближення поліцейського до цього автомобіля з водійської сторони
Відеозапис з бодікамери розпочинається зі спілкування поліцейського із ОСОБА_1 , який перебуває на водійському сидінні автомобіля.
На 02.23 запису поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з порожниин рота, тремтіння пальців рук та почервоніння обличчя, після чого питає, чи вживав ОСОБА_1 алкоголь, на що останній відповідає, що пив пиво.
Після цього поліцейьский пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці із застосування драгеру, на що ОСОБА_1 відмовляється.
Далі поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 також відмовляється.
Надалі на відеозаписі зафіксовано, як поліцейський роз`яснює водієві права, а також складаються протокол та інші документи.

4.Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду
У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до рішення Конституційного Суду № 4-р(П)/2022 від 15 червня 2022 року визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) поняття„кримінальне звинувачення“, „кримінальне правопорушення“ мають „автономне значення“. Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення“ достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним“ згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної“ сфери. Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням
При вирішенні конкретної справі, Cуд звертає увагу на те, що санкцією частини другої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений такий вид стягнення як штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 34000 гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на 3 роки. При цьому розмір штрафу є більшим від розміру покарань, передбачених за вчинення окремих видів кримінальних проступків, а позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік становить втручання в права людини протягом тривалого строку.
В зв`язку із викладеним Суд вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, розповсюджуються такі ж визначені Конституцією України та Конвенцією гарантії права на справедливий суд, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також принцип індивідуального характеру відповідальності особи у відповідності до статті 61 Конституції України.
Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, які в цій справі фактично представляють сторону звинувачення.
На виконання вищевказаних принципів Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази.
Суд звертає увагу, що ним, на виконання статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, не здійснюється самостійно збір доказів, в зв`язку із чим, будь-які докази, окрім долучених до протоколу Судом самостійно не витребовувались та не досліджувались. 
За аналогічних обставин у справі «Фігурка проти України» ( заява № 28232/22), Європейський Суд з прав людини дійшов висновку щодо відсутності порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у Суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статтею 130 КУпАП, а його винуватість у вчиненні цього правопорушення поза розумним сумнівом доведена доказами, наданими особою, уповноваженою на збирання цих доказів.

щодо належності і допустимості доказів
Відповідно до статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Всі докази, зібрані особою, уповноваженою на збирання доказів, відповідають вказаним вимогам законодавства, в зв`язку із чим визнаються Судом допустимими і належними.

щодо керування транспортним засобом 
Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується:
-відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля, на якому зафіксовано рух автомобіля Peugeot Expert, номерний знак НОМЕР_2 , зупинку цього автомобіля та наближення до нього поліцейського в сукупності із віеозаписом з бодікамери поліцейського, на якій зафіксовано перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу безпосередньо після його зупинки;
-копією постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за керування транспортним засобом будучи позбавленим права керування, в тому самому місці та в той самий час, як і в протоколі у цій справі;
-протоколом про адміністративне правопорушення від 09 липня 2025 рроку, яким розпочато провадження в цій справі та який у відповідності до статті 251 кодексу України про адміністративне правопорушення Суд також оцінює в якості доказу.
Суд звертає увагу, що протокол складено повноваженими особами одразу після виявлення правопорушення, тобто особи, які його склали, були безпосередніми свідками події, в зв`язку із чим Суд, в сукупності з іншими дослідженими доказами, вважає його належним доказом.

щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду підтверджується::
-відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано факт пропозиції працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також в КПН «ПОКЦПЗ ІФ ОР»;
-актом огляду та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно якого огляд не проводився оскільки ОСОБА_1 відмовився;
-протоколом про адміністративне правопорушення від 28 жовтня 2024 року, яким розпочато провадження в цій справі та який у відповідності до статті 251 кодексу України про адміністративне правопорушення Суд також оцінює в якості доказу. 
Суд звертає увагу, що протокол складено повноваженими особами одразу після виявлення правопорушення, тобто особи, які його склали, були безпосередніми свідками події, в зв`язку із чим Суд, в сукупності з іншими дослідженими доказами, вважає його належним доказом.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 ( далі – Інструкція)
Відповідно до пункту 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у водія наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. На дослідженому відеозаписі зафіксоване повідомлення поліцейського ОСОБА_2 про наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з порожниин рота, тремтіння пальців рук та почервоніння обличчя, після чого питає, чи вживав ОСОБА_1 алкоголь, на що останній відповідає, що пив пиво.
Таким чином, у поліцейського були наявні підстави для пропозиції водієві пройти огляд на стан сп`яніння.
Відповідно до пунктів 6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Поліцейським пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, що зафіксовано на відеозаписі.
Таким чином, поліцейським дотримана процедура пропозиції водієві пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законодавством порядку.

щодо ознаки повторності
Відповідно до частини другої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Постановою суду у справі № 352/2002/24 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні 16 липня 2024 року правопорушення, передбаченого частиною першою статі 130 КУпАП, що підтверджується цією постановою, а також поясненнями ОСОБА_1 , зафіксованими на відеозаписі з бодікамери поліцейського, 
Таким чином, 09 липня 2025 року ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частиною першою статті 130 КупАП

5. висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .
Таким чином, Судом поза розумним сумнівом встановлено факт відмови ОСОБА_1 09 липня 2025 року о 01 годині 02 хвилини в селищі Лисець, вулиця Радчанська, керував транспортним засобом Peugeot Expert, номерний знак НОМЕР_2 , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вказане правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року, оскільки постановою суду від 25 вересня 2024 року у справі № 352/2002/24 притягнутий до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП за вчинення правопорушення 16 липня 2024 року.
Вказаними діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог частини другою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

6.щодо виду та розміру адміністративного стягнення
Санкцією частини другої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення передбачені такі альтернативні види стягнення як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та або адміністративний арешт з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки
Суд враховує умисний характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його майновий стан та ступінь вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи зафіксовані на відеозаписі пояснення ОСОБА_1 щодо сплати ним стягнення у вигляді штрафу за постановою у справі 352/2002/24, а також відсутність доказів протилежного, Суд вважає, що достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, буде призначення стягнення у найменш м`якому виді, а саме штрафу з позбавленням права керування транспортнми засобами.
При вирішенні питання щодо вилучення транспортного засобу, Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази належності ОСОБА_1 транспортного засобу, в зв`язку із чим Суд вважає, що підстави для оплатного вилучення транспортного засобу відсутні. 
Відповідно до частини третьої статті 30 кодексу України про адмністративні правопорушення якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення.
Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2024 року у справі № 352/2002/24 ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за статтею 130 КУпАП та йому призначено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.
В цій справі ОСОБА_1 , притягається до відповідальності за порушення, допущене 09 липня 2025 року, тобто до відбуття стягнення, накладеного на нього у справі № 352/2002/24.
В зв`язку із викладеним, відповідно до статті 30 КУпАП до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення підлягає приєднанню невідбута частина стягнення у справі 352/2002/24.

7.Щодо судового збору
Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» установлено з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3328 гривень.
Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3328х0.2=665 гривень 60 копійок.
В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

ПОСТАНОВИВ:

Визнати  ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
У відповідності до частини третьої статті 30 кодексу України про адміністративне правопорушення до стягнення приєднати невідбуту частину стягнення, накладеного постановою суду у справі № 352/2002/24 та остаточно накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 4 (чотири) роки.
Стягнути з  ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя           Сергій КУЗЬМЕНКО