ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
17 листопада 2025 року 	м. Тернопіль	Справа № 921/453/25 	

Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Гевка В.Л. розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" вул. Шолуденка,1, м. Київ, 04116 в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, 46006
до відповідача: Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради “Тернопільтеплокомуненерго”, 46016, м Тернопіль, вул. Київська, буд. 3А
про стягнення 797784 грн 07 коп., з яких 745 608,86 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (основний борг); 37 678,78 грн пені за несвоєчасні розрахунки за Договором; 10 850,10 грн втрат від інфляційних процесів; 3 646,33 грн 3 % річних.

За участі учасників та їх представників:
Позивача: не з`явився;
Відповідача: не з`явився.

1. Суть та рух справи.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» про стягнення 797784 грн 07 коп., з яких 745 608,86 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (основний борг); 37 678,78 грн пені за несвоєчасні розрахунки за Договором; 10 850,10 грн втрат від інфляційних процесів; 3 646,33 грн 3 % річних.
Ухвалою суду від 30.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.08.2025.
У судовому засіданні 09.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11.11.2025, про що зазначено в ухвалі суду від 12.09.2025.
В порядку статті 216 ГПК України судове засідання по розгляду справи по суті неодноразово відкладалось з підстав, зазначених в ухвалах суду від 09.10.2025, 20.10.2025, 04.11.2025 та від 11.11.2025, востаннє на 17.11.2025. 
Представники позивача та відповідача у призначене судове засідання не з`явились, будь яких заяв чи клопотань процесуального характеру суду не надали.
Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи наведене, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представників позивача та відповідача за наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 17.11.2025 судом ухвалено скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

2. Аргументи сторін.
2.1. Аргументи позивача.
Позовні вимоги, викладені позивачем у позовній заяві № ТФ/100/109.1-ВИХ-3032-25 від 24.07.2025 (вх. №516 від 25.07.2025), мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе за Договором розподілу природного газу від 01.02.2024 №15/т-001 зобов`язань по проведенню розрахунку за надані послуги з розподілу газу для потреб Споживача в обсягах 355 051,82 куб. м природного газу на суму 745 608,82 грн.
Внаслідок чого у КПТМ ТОР "Тернопільтеплокомуненерго" утворилася заборгованість в розмірі 797784 грн 07 коп., з яких 745 608,86 грн заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу (основний борг); 37 678,78 грн пеня за несвоєчасні розрахунки за Договором; 10 850,10 грн втрати від інфляційних процесів; 3 646,33 грн 3 % річних.
Вказані обставини, на думку позивача, є підставою для захисту у судовому порядку порушеного майнового права, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з даним позовом.

2.2. Аргументи відповідача.
Відповідач, у поданому суду клопотанні (вх№6039 від 25.08.2025) просив про відкладення розгляду справи, призначеної на 25.08.2025 у зв`язку із перебуванням уповноваженого представника у відпустці. 
Разом з тим, участі повноважного представника у судових засіданнях не забезпечив, відзиву на позовну заяву не надав.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Розглянувши матеріали справи, доводи позивача, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши подані докази в їх сукупності, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, судом встановлено таке.
Підставою звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", м. Київ, в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", м. Тернопіль до суду із позовом у даній справі стало порушення Відповідачем строків оплати послуг з розподілу природного газу за період травень-червень 2025 року.
Надання послуг з розподілу природного газу регулюється загальним законодавством та спеціальними нормативними актами, а саме Законом України від 09.04.2015 №329-VIII «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі – Кодекс ГРМ).
Пунктом 17 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що оператор газорозподільної системи – суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).
Відповідно до частини 2 статті 37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг).
Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі – ТОВ «Газорозподільні мережі України», Товариство) здійснює функції Оператора газорозподільних систем (далі – Оператор ГРМ) – діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників), на підставі ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 26.12.2022 № 1839. 
Згідно з постановою НКРЕКП від 30.01.2024 № 195 внесено зміни до постанови НКРЕКП від 26.12.2022 та з 01.02.2024 розширено зону ліцензійної діяльності Товариству, від імені якого діє Тернопільська філія (код 45267535), яка здійснює розподіл природного газу в межах території Тернопільської області.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі – позивач, Тернопільська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України, код 45267535) є відокремленим структурним підрозділом ТОВ «Газорозподільні мережі України», діє від імені та в інтересах Товариства (копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань додається).
Комунальне підприємство теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» (далі – КПТМ «Тернопільтеплокомуненерго», відповідач, Споживач) – юридична особа, об`єкти якої підключені до газорозподільної системи Тернопільської філії.
Згідно з п. 1 глави 1 Розділу VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.
Пунктом 2 глави 1 Розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) за формою Типового договору розподілу природного газу. 
Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого вебсайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.
Абзацом 1 пункту 4 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (копія заяви-приєднання додається) між Тернопільською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України», як Оператором газорозподільних систем (Оператор ГРМ), та КПТМ «Тернопільтеплокомуненерго», як не побутовим споживачем, 01.02.2024 укладено Договір розподілу природного газу № 15/т-001, на підставі типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (надалі по тексту – Договір). Відповідачу присвоєно персональний ЕІС-код 56XQ000039TGE002. Відповідно до заяви-приєднання Відповідачу надаються послуги з розподілу природного на об`єкти згідно з додатком № 4а до Договору розподілу природного газу № 15/т-001 від 01.02.2024.
Як підтверджено матеріалами справи, за період квітень-червень 2025 року позивачем надано відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 1 118 413,27 грн, станом на 01.04.2025 у відповідача був борг у сумі 0,04 грн. 15.07.2025 КПТМ «Тернопільтеплокомуненерго» сплачено частково заборгованість у сумі 372 804,45 грн. Станом на 23.07.2025 заборгованість складає 745 608,86 грн та строк розрахунків за якою настав. Також предметом позову є нараховані, окрім суми основного боргу, похідні вимоги, що відповідає умовам Договору та положенням загального законодавства.
Підстави позову, які визначені умовами Договору розподілу природного газу Відповідно до п. 1.2 Договору, його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України від 09.04.2015 № 3219 «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРМ.
За умовами п. 2.1 Договору Оператор ГРМ зобов`язаний надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
Згідно з п. 1.4 Договору, послуга з розподілу природного газу – послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.
Пунктом 2.3 Договору сторонами узгоджено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом ГРМ. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу ГРМ.
Згідно з постановою НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080 внесено зміни до Кодексу ГРМ та до Типової форми договору, згідно з якими з 01.01.2020 запроваджено новий порядок розрахунків за послуги з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ, виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.
Відповідно до п. 6.1 Договору, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу ГРМ.
За умовами п. 6.2 Договору, тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.
До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.
Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.
Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.
Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ, із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (п.6.3 Договору).
Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.4 Договору).
Згідно з пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.
Визначення газового року наведене в пункті 4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ, і ним є період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.
У відповідності до абз.2 п. 1 глави 6 Розділу Кодексу ГРМ, місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Згідно з абз. 1 п. 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти.
Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
Постановою НКРЕКП від 30.12.2022 № 1944 (зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 30.01.2024 № 199) з 01.02.2024 Позивачу встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,75 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,10 грн (з врахуванням ПДВ).
Для розрахунку річної замовленої потужності на 2025 календарний рік газовим роком, що передував даному року, вважається період з 01.10.2023 по 30.09.2024. За вказаний газовий рік КПТМ «Тернопільтеплокомуненерго» фактично спожито для потреб об`єктів, згідно з додатком № 4а до Договору, 2 130 311 м3 природного газу. 
Дані обсяги є величиною замовленої потужності для вказаного об`єкта на календарний 2025 рік.
Щомісячний обсяг замовленої потужності протягом 2025 року становить 177 525,92 м3 природного газу (2 130 311 м3 /12 = 177 525,92 м3). Місячна вартість послуги розподілу природного газу становить 372 804,43 грн (177 525,92 х 2,10 = 372 804,43).
За період з квітня 2025 року по червень 2025 року Тернопільською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» надано послуги з розподілу природного газу для потреб об`єкта КПТМ «Тернопільтеплокомуненерго» в обсягах 532 577,73 м3 природного газу на загальну суму 1 118 413,27 грн (копії актів наданих послуг додаються), станом на квітень 2025 у Відповідача був борг у сумі 0,04 грн. Акти наданих послуг підписані Відповідачем без заперечень.
Відповідачем 15.07.2025 проведено частково оплату у сумі 372 804,45 грн, станом на день звернення із позовом до суду (25.07.2025), розмір заборгованості КПТМ «Тернопільтеплокомуненерго» перед Тернопільською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» за Договором становить 745 608,86 грн.
Також предметом позову окрім суми основного боргу, є вимоги щодо стягнення з відповідача 37 678,78 грн пені за несвоєчасні розрахунки за Договором; 10 850,10 грн втрат від інфляційних процесів; 3 646,33 грн 3% річних. 

4. Норми права та судова практика, які застосував суд.
Відносини, що виникли між сторонами у справі, регулюються Цивільним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативними актами.
Згідно зі статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі по тексту – ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
За змістом статей 598-599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Пунктами 3,4 частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
В силу частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до статей 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Матеріали справи свідчать про те, що укладений між сторонами у справі правочин за своєю правовою природою є договором поставки, згідно з яким та в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).
Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).
Відповідно до частин 1-3 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно з частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

5. Мотивована оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи. Висновки суду із посиланням на норми закону.
5.1. Щодо заявленої до стягнення суми основного боргу. 
Як вставлено пунктом 2.1 Договору Оператор ГРМ зобов`язаний надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
Щомісячний обсяг замовленої потужності протягом 2025 року становить 177 525,92 м3 природного газу (2 130 311 м3 /12 = 177 525,92 м3). Місячна вартість послуги розподілу природного газу становить 372 804,43 грн (177 525,92 х 2,10 = 372 804,43).
Матеріалами справи підтверджуено факт виконання Тернопільською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» взятих на себе договірних із надання послуг з розподілу природного газу обов`язків в період квітень-червень 2025 року для потреб об`єкта КПТМ «Тернопільтеплокомуненерго» в обсягах 532 577,73 м3 природного газу на загальну суму 1 118 413,27 грн.
Зокрема, вказане підтверджується копіями актів наданих послуг : №9041 від 30.04.2025 на суму 372 804,41 грн ; №11405 від 31.05.2025 на суму 372 804,41 грн ; №13760 від 30.06.2025 на суму 372 804,45 грн, які підписані відповідачем без зауважень чи заперечень.
З матеріалів справи вбачається, що Постановою НКРЕКП від 30.12.2022 № 1944 (зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 30.01.2024 № 199) з 01.02.2024 позивачу встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,75 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,10 грн (з врахуванням ПДВ).
Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
З урахуванням того, що станом на 01.04.2025 у відповідача був борг у сумі 0,04 грн, 15.07.2025 КПТМ «Тернопільтеплокомуненерго» сплачено частково заборгованість у сумі 372 804,45 грн. 
Тож, станом на 23.07.2025, несплаченою відповідачем залишилась заборгованість в розмірі 745 608,86 грн, строк розрахунків за якою настав.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем допущено порушення взятих на себе грошових зобов`язань в частині здійснення оплати за розподіл природного газу, а саме часткового погашення заборгованості (15.07.2025) у сумі 372 804,45 грн. 
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Укладаючи договір, сторони погодили всі його істотні умови щодо надання послуг відповідачу з розподілу природного газу, зокрема строки проведення оплати і обсяг відповідальності.
Ураховуючи умови розділу 6 Договору та порушення відповідачем строків проведення оплати за отримані послуги з розподілу природного газу, заявлена до стягнення з відповідача сума боргу ґрунтується на умовах договору.
Відтак, у Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради “Тернопільтеплокомуненерго” з 12.05.2025 виник обов`язок сплатити 745 608,86 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, про що на адресу відповідача була надіслана Претензія (вих. №ТФ/100/109.1-ВИХ-2644-25 від 25.06.2025). Однак така вимога відповідачем залишена без відповіді та задоволення.
З урахуванням вищенаведених норм та обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем правових підстав для покладення на відповідача обов`язку з оплати за надані послуги з розподілу природного газу на суму 745 608,86 грн.
А тому позовні вимоги про стягнення вказаної суми боргу підлягають до задоволення як такі що правомірно заявлені та підтверджені матеріалами справи.

5.2. Щодо заявленої до стягнення пені в розмірі 37 678,78 грн. 
Вирішуючи правомірність нарахованої та заявленої до стягнення пені у сумі 37 678,78 грн, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, серед іншого, неустойкою.
Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності, неустойка стягується за період, який не може перевищувати шестимісячний строк з моменту невиконання зобов`язання (якщо інший строк не встановлений договором).
Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платник коштів сплачує на користь отримувача таких коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, установленому за угодою сторін (тобто в договорі). При цьому пеня обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в певний період (період прострочення).
Отже, в силу наведених положень законодавства, пеня може бути стягнута у передбачених в письмовому договорі випадках (встановлено за згодою сторін).
Відповідно до п. 6.6 Договору, остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
При цьому, пунктом 8.2. Договору сторони обумовили, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
Як уже зазначалось, відповідачем 15.07.2025 проведено частково оплату у сумі 372 804,45 грн, тож, станом на 23.07.2025, розмір заборгованості КПТМ «Тернопільтеплокомуненерго» перед Тернопільською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» за Договором становить 745 608,86 грн.
Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим Договором.
З огляду на порушення строків оплати та наявності боргу за період, починаючи з 11.04.2025 по 23.07.2025 проведено нарахування пені, розмір якої становить 37 678,78 грн.
Враховуючи наявність та доведеність прострочення відповідачем оплати за надані послуги з розподілу природного газу, суд приходить до висновку, що нараховані у відповідності до пункту 8.2. договору вимоги про стягнення 37 678,78 грн пені є правомірними та такими, що підлягають до задоволення. 

5.3. Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Стосовно позовних вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 3 646,33 грн, суд зазначає таке.
Пунктом 8.1. договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.
Згідно статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен на вимогу кредитора сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Так, матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем строків оплати за надані послуги з розподілу природного газу, у зв`язку з чим позивачем за неналежне виконання умов Договору нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 646,33 грн, нарахованих, відповідно до вимог статті 625 ЦК України, за період з 11.04.2025 по 23.07.2025.
Судом, перевірено розрахунок 3% річних та встановлено, що він виконаний правильно, а тому позовні вимоги щодо стягнення 3% річних у розмірі 3 646,33 грн є такими, що підлягають до задоволення, як правомірно заявлені.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 10 850,10 грн, суд зазначає таке.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Отже, зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен місяць щодо якого обчислюється відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.
При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.
Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальність передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18, від 22.01.2019 у справі № 905/305/18, від 30.01.2019 у справі № 922/175/18.
У зв`язку з порушення строків оплати за надані послуги з розподілу природного газу, позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 10 850,10 грн.
Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат та встановивши, що він виконаний правильно, а тому позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 10 850,10 грн є такими, що підлягають до задоволення, як правомірно заявлені.

6. Загальний висновок.
У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Суд, дослідивши подані докази, визнав їх належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні статті 86 ГПК України.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення в частині стягнення з Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" – 745 608 грн 86 коп. заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (основний борг); 37 678 грн 78 коп. пені за несвоєчасні розрахунки за Договором; 10 850 грн 10 коп. витрат від інфляційних процесів; 3 646 грн 33 коп. 3% річних.

7. Судові витрати.
Згідно із нормами ГПК України розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 129 ГПК України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви, позивачем, згідно платіжної інструкції № 5828 від 24.07.2025, сплачено 9 573 грн 41 коп. судового збору.
З огляду на задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача - Комунальне підприємство теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго".
Керуючись положеннями статей 2, 42, 86, 129, 233, 236, 238, 241, з 253 по 259 у сукупності з іншими статтями Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
2.Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" – 745 608 (сімсот сорок п`ять тисяч шістсот вісім) грн. 86коп. заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (основний борг); 37 678 (тридцять сім тисяч шістсот сімдесят вісім) грн 78 коп. пені за несвоєчасні розрахунки за Договором; 10 850 (десять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн 10 коп. витрат від інфляційних процесів; 3 646 (три тисячі шістсот сорок шість) грн 33 коп. 3% річних.
3. Судові витрати покласти на відповідача.
4.Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" – 9 573 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят три) грн 41 коп. судового збору. 
5. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" вул. Шолуденка,1, м. Київ, 04116 в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, 46006, (код ЄДРПОУ 45267535);
Відповідач: Комунальне підприємство теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго", 46016, м Тернопіль, вул. Київська, буд. 3А, (код ЄДРПОУ 03353590). 

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку статті 241 ГПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, визначеному статтями з 253 по 259 ГПК України. Повне рішення, з урахуванням відпустки та тимчасової непрацездатності судді, складено – 12.01.2026. Повний текст рішення надіслати учасникам справи до їх електронних кабінетів в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС. 

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб -порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.  

Суддя В.Л. Гевко