ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 
Миколаївської області

Справа №490/3332/25 
Провадження №2/477/1337/25 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)

24 грудня 2025 року м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді Полішко В.В., з секретарем – Котовою О.Д., 
розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Вітовського районного суду Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства заборгованість за кредитним договором № 10002984017 від 17 січня 2021 року, у сумі 25246,69 грн., а також судовий збір та витрати на правничу допомогу. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 17 січня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі – ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») та відповідачем у особистому кабінеті на офіційному веб сайті Кредитний договір 10002984017. 
Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» надав ОСОБА_1 у користування кредитні кошти у сумі 5900 грн. з встановленим строком користування та з кінцевим терміном повернення 16 лютого 2021 року за відсотковою ставкою 1,71 % на день, 624,15 % на рік. Кошти перераховано ОСОБА_1 на картку Приватбанку № НОМЕР_1 у той же день 17 січня 2021 року за номером транзакції 31088-89383-31873. 
Електронний підпис накладено ОСОБА_1  одноразовим ідентифікатором. 
Тобто, ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. 
Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, а тому виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить – 25246,69 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 5900,00 грн.; по відсоткам – 19346,69 грн.; заборгованість за комісійними винагородами – 0,00 грн.; заборгованість за пенею – 0,00 грн. 

05 вересня 2022 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» на підставі договору про відступлення прав вимоги №556/ ФК-22 від 05 вересня 2022 року. 
Відповідно до акту приймання передачі реєстру прав вимог за договором факторингу, витягу з додатку до договору факторингу право вимоги за кредитним договором №10002984017 від 17 січня 2021 року на суму заборгованості 25246,69 грн. передано позивачу.
Станом на 17 вересня 2024 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 25246,69 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 5900,00 грн.; по відсоткам – 19346,69 грн.; заборгованість за комісійними винагородами – 0,00 грн.; заборгованість за пенею – 0,00 грн. 
Через те, що відповідачем в добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку. 

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відповідно до частини 7, 11 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Справа розглядається в порядку спрощеного провадження про що постановлена відповідна ухвала 06 серпня 2025 року. 
На підставі ухвали суду від 24 грудня 2025 року справа розглядається в порядку заочного провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення. 
Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне.
07 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 , у особистому кабінеті на офіційному веб сайті украдено кредитний договір №10002984017.
Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» надав ОСОБА_1 у користування кредитні кошти у сумі 5900 грн., з встановленим строком користування та з кінцевим терміном повернення 16 лютого 2021 року за відсотковою ставкою 1,71 % на день, 624,15 % на рік. Кошти перераховано ОСОБА_1 на картку Приватбанку № НОМЕР_1 у той же день, 17 січня 2021 року, за номером транзакції 31088-89383-31873. 
Відповідач відповідно до Договору зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений кредитним договором строк та сплатити відсотки та необхідні платежі за користування кредитними коштами.

В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, y зв`язку з чим утворилась заборгованість (а.с. 28-32).
Так, з Детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування та погашення) за Договором №10002984017 від 17 січня 2021 року вбачається, що за вказаним кредитним договором утворилася заборгованість станом на 27 листопада 2021 року у сумі 25246,69 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 5900,00 грн.; по відсоткам – 19346,69 грн.; заборгованість за комісійними винагородами – 0,00 грн.; заборгованість за пенею – 0,00 грн. 

05 вересня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» був укладений договір про відступлення прав вимоги №556/ ФК-22 від 05 вересня 2022 року, відповідно до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі і відповідача за кредитним договором №10002984017 від 17 січня 2021 року. 
Відповідно до Реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги №556/ ФК-22 від 05 вересня 2022 року, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 25246,69 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 5900,00 грн.; по відсоткам – 19346,69 грн.; заборгованість за комісійними винагородами – 0,00 грн.; заборгованість за пенею – 0,00 грн.
Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. 
Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частинами 1 та 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України).
Відповідач здійснював платежі для погашення кредитної заборгованості нерегулярно, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 17 вересня 2024 року становить 25246,69 грн. 
На сьогодні, відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором.
Позивачем відповідачу ОСОБА_1 направлена вимога про виконання зобов`язань за кредитним договором за вих. №3529711293-АВ від 30 жовтня 2023 року про відступлення права вимоги та виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором, надавши можливість відповідачу добровільно сплатити заборгованість.
В свою чергу відповідач вимогу не виконав, заборгованість не сплатив.

Справа розглядається за поданими Товариством доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не подавались. 
Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.
Згідно зі змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
З матеріалів справи вбачається, що Товариство повністю виконало взяті на себе зобов`язання, в свою чергу позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення кредиту та процентів.
Із розрахунку заборгованості слідує, що відповідач, користуючись кредитними коштами, вчасно їх не сплачувала, допустив систематичне порушення умов повернення кредиту та сплати процентів.
Таким чином, оскільки суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору, відповідно до положень статей 625, 1049, 1048, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Підлягає стягненню з відповідача заборгованість якастаном на 17 вересня 2024 рокустановить 25246,69 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 5900,00 грн.; по відсоткам – 19346,69 грн.; заборгованість за комісійними винагородами – 0,00 грн.; заборгованість за пенею – 0,00 грн.

Щодо судових витрат, то суд дійшов наступного висновку.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн., який був сплачений при поданні позовної заяви. 
Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на підставі статті 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу у сумі 9000,00 грн. 
Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд повинен враховувати критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Понесені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. (Правові позиції Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16,, від 15 квітня 2020року №199/3939/18-ц, від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц, від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. 
В обґрунтування розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, які змушений був здійснити відповідач, внаслідок дій позивача, до матеріалів справи надано наступні документи:
копію договору про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року № 42649746, укладений між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Білецьким Б.М.; 
копію додаткової угоди № 10002984017 до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року; детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Булецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості. 
З урахуванням викладеного, відповідно до вимог статей 137, 141 ЦПК України, зважаючи на ступінь складності справи, яка належить до категорії справ, що розглядаються в порядку спрощеного провадження, суму стягнення, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 5000 грн. витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.
Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 282 ЦПК України, 

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 42649746) заборгованість за Кредитним договором № 10002984017 від 17 січня 2021 року у сумі 25246 (двадцять п`ять тисяч двісті сорок шість) грн. 69 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 5900,00 грн.; заборгованість за відсотками – 19346,69 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 42649746) судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 42649746) витрати на правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Вітовський районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:
позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», адреса: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, 79029, ЄДРПОУ 35234236;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений та підписаний 05 січня 2026 року.

Суддя В.В.Полішко