ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/10727/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області) про визнання протиправним та скасування рішення від 13.08.2025 №907600144831;
зобов`язання здійснити з 22.05.2024 обчислення та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі – Закон №3723-ХІІ), пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ (далі – Закон №889-VІІІ), на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданих Камінь-Каширською районною державною (військовою) адміністрацією Волинської області 16.05.2024 №36 та №37, виходячи з розміру 60% від загального сукупного доходу, зазначеного у довідках.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.12.2004 ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області) за своєю ініціативою (як більш доцільно) з 01.05.2020 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).
22.05.2024 позивач звернулася із заявою до ГУ ПФУ у Волинській області про перехід на інший вид пенсії, на пенсію за віком по Закону №889-VIII з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Камінь-Каширською районною державною (військовою) адміністрацією Волинської області від 16.05.2024 №36 та №37. Заяву про переведення на інший вид пенсії було передано на розгляд відповідачу ГУ ПФУ в Донецькій області.
За результатами розгляду заяви про переведення на інший вид пенсії відповідачем прийнято рішення від 29.05.2024 №907600144831 про відмову у переведенні на інший вид пенсії. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.09.2024 у справі №140/7638/24 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 29.05.2024 №907600144831, зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області призначити ОСОБА_1 22.05.2024 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІII. 
На виконання зазначеного рішення суду позивачку переведено на пенсію державного службовця. Однак, при розрахунку розміру пенсії ГУ ПФУ у Донецькій області не враховано довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видані Камінь-Каширською районною державною (військовою) адміністрацією Волинської області 16.05.2024 за №36 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)» та №37 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, яка на момент виходу а пенсію не займає посади державної служби».
Позивачка зазначає, що 06.08.2025 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії на виконання вищевказаного рішення суду з врахуванням вищевказаних довідок про складові заробітної плати. Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.08.2025 №907600144831 відмовлено в проведенні перерахунку.
ОСОБА_1 вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки у неї більше 20-ти років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, і на час звернення до відповідача із заявою від 27.05.2024 вона не перебувала на державній службі, а тому має право на розрахунок пенсії із застосуванням абзацу 6 пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі – Порядок №622).
З врахуванням наведеного просить позов задовольнити. 
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.31).
У відзиві на позов (а.с.50-52) представник відповідача позовних вимог ОСОБА_1 не визнала, вважає позов необґрунтованим і безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. Свою позицію обґрунтовує тим, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 з 05.12.2004 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №3723-ХІІ. Позивач отримувала пенсію державного службовця з 05.12.2004.
При розгляді наданих документів було встановлено, що позивач надала довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на травень 2024 та довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка працювала на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на дату виходу не перебуває на державній службі, станом на квітень 2024. Проте, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 вже було призначено пенсiю вiдповiдно до Закону України «Про державну службу», на думку представника відповідача, відсутні підстави для перерахунку пенсії на підставі наданих довідок.
Щодо вимоги зобов`язати відповідача здійснити з 22.05.2024 виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», представник відповідача зазначає, що відповідно до пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі – Порядок №22-1) після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи для здійснення виплати пенсії. Отже, оскільки ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, можливість проведення виплати пенсії у відповідача відсутня.
Інших заяв по суті справи не надходило.
Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 01.05.2020 отримувала пенсію за віком на підставі Закону №1058-IV (а.с.42зворот).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.09.2024 у справі №140/7638/24, зокрема зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області призначити ОСОБА_1 з 22.05.2024 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VII.
З 22.05.2024 позивачку переведено на пенсію по віку згідно з Законом №889-VIII, про що свідчить рішення пенсійного органу №907600144831 (а.с.43).
06.08.2025 позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, до якої долучила довідки про складові заробітної плати, видані Камінь-Каширською районною державною (військовою) адміністрацією Волинської області 16.05.2024 за №36 та №37 (а.с.44-45).
13.08.2025 ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення №907600144831 про відмову у перерахунку пенсії. У зазначеному рішенні відповідач вказав, що, враховуючи той факт, що позивачці вже була призначена пенсія згідно Закону України «Про державну службу» з 05.12.2004, а проведення перерахунків пенсій зазначеній категорії осіб діючим законодавством не передбачене, підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні. Враховуючи вищезазначене, в перерахунку пенсії відмовлено (а.с.28).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом №889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016.
Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII втратив чинність Закон України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» (далі – Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. 
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ установлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Як слідує з матеріалів справи, 05.12.2004 позивачу вперше призначено пенсію за віком як держслужбовцю на підставі Закону №3723-ХІІ, а з 01.05.2020 переведено на пенсію відповідно до вимог Закону №1058-ІV (а.с.41).
На виконання рішення суду від 24.09.2024 у справі №140/7638/24 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII з 22.05.2024 (а.с.43).
При цьому, при виконанні рішення суду, відповідачем не були взяті до уваги довідки про складові заробітної плати, видані Камінь-Каширською районною державною (військовою) адміністрацією Волинської області 16.05.2024 за №36 та №37, і за зверненням позивачки про перерахунок пенсії державного службовця з їх урахуванням спірним рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області було відмовлено.
При вирішенні спору суд враховує, що згідно з пунктом 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення.
Таким чином, оскільки позивачка вже реалізувала свої право на пенсію державного службовця у 2004 році, тому повторний перехід на пенсію державного службовця у 2024 році не є новим призначенням пенсії і в даному випадку обчислення пенсії не може здійснюватись на підставі нових довідок, позаяк пенсія підлягає поновленню в розмірі, який було встановлено до переведення.
Суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 19.03.2025 у справі №300/936/23 викладено правовий висновок, згідно з яким ані Закон №889-VIII, ані Закон №1058-IV не містять положень, які б передбачали підстави або механізм для перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною (збільшенням) розміру заробітної плати діючих службовців. Аналогічним чином, жодних підстав для такого перерахунку не передбачає і стаття 37 Закону №3723-ХІІ, яка регламентує порядок призначення пенсії за віком державним службовцям.
Верховний Суд у згаданій постанові також наголосив на принципі прямої дії закону в часі: до правовідносин щодо перерахунку пенсій підлягає застосуванню законодавство, чинне на момент звернення за перерахунком або переведенням, а не те, що діяло на час первинного призначення пенсії. Отже, законодавство, чинне на момент звернення позивачки, не передбачало можливості проведення перерахунку пенсії державного службовця, зокрема на підставі поданих нею довідок про оновлені складові заробітної плати.
У контексті розгляду даної справи суд бере до уваги правову позицію, викладену у Рішенні Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022 у справі №3-132/2018 (5462/17), ухваленому за конституційною скаргою щодо перевірки на відповідність Конституції України підпункту 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VIII.
У зазначеному Рішенні Конституційний Суд України визнав вказане положення таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), у частині, в якій воно унеможливлювало здійснення перерахунку пенсій, призначених відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XІІ зі змінами. Водночас Суд наголосив на обов`язку Верховної Ради України внести відповідні законодавчі зміни з метою врегулювання порядку і механізму перерахунку пенсій, призначених за зазначеною нормою, з урахуванням приписів Конституції України, принципу правової визначеності та висновків цього Рішення.
Таким чином, Конституційний Суд України підтвердив необхідність законодавчого унормування механізму реалізації права на перерахунок пенсії державного службовця, однак до моменту такого врегулювання саме по собі визнання норми неконституційною не створює підстав для автоматичного перерахунку пенсії в судовому порядку без відповідного законодавчого механізму.
Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права були викладені у постанові Верховного Суду від 28.02.2023 у справі №520/6418/21.
Аналізуючи вищевикладене, з огляду на приписи статті 37 Закону №3723-ХІІ, положення розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, суд дійшов висновку, що чинне законодавство України не передбачає можливості повторного призначення пенсії державного службовця, яка вже була призначена раніше, а також не встановлює правового механізму її перерахунку у зв`язку зі зміною (збільшенням) складових заробітної плати. Визнання підпункту 1 пункту 2 розділу XI Закону №889-VIII таким, що не відповідає Конституції України (рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022), не надає особі безпосереднього права на перерахунок пенсії без наявності відповідного законодавчого врегулювання механізму такого перерахунку. До моменту внесення Верховною Радою України відповідних змін, якими буде унормовано порядок реалізації цього права, вимоги про переведення особи на пенсію державного службовця та її перерахунок не можуть вважатися обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.07.2025 у справі №140/5363/24.
За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивачу було правомірно відмовлено перерахунку пенсії державного службовця на підставі довідок про складові заробітної плати, виданих Камінь-Каширською районною державною (військовою) адміністрацією Волинської області 16.05.2024 за №36 та №37.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду правомірність прийнятого рішення.
З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій