Справа №345/7145/25 
Провадження № 2-о/345/36/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26.01.2026 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області:
в складі: головуючого судді Мигович О.М.
присяжних Вернидуб Н.М., Косило М.І.
секретаря Бабійчук Л.В.
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Калуша справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Калуської міської, Калуський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про усиновлення дитини, суд 

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про усиновлення дитини. Свою заяву мотивує тим, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , який вони зареєстрували у Калуському відділі державної реєстрації актів цивільного Івано-Франківської області Південно-Західного стану у Калуському районі міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №625 від 10.12.2022 року. Після укладення шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_3 » змінено на « ОСОБА_4 ». До реєстрації шлюбу із заявником, заінтересована особа ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 частина 1 серія А рік 2019, виданого службою реєстрації актів цивільного стану служби обліку населення м. Неаполь, Італія 25.02.2019. Відповідно до свідоцтва про народження дитини батьками дитини записано: батько: ОСОБА_6 , мати: ОСОБА_7 .
Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.10.2025 року (справа №345/4407/25), батька дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 позбавлено батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявник ОСОБА_1 , бажає усиновити малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вони проживають однією сім`єю. Разом із дружиною ОСОБА_2 , окрім малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 сторони виховують двох спільних дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З малолітнім ОСОБА_5 у заявника склалися хороші стосунки, оскільки спільно з дружиною він займається його вихованням, навчанням та утриманням і ставиться до нього як рідний батько.
Відповідно до ч.5 ст. 217 Сімейного кодексу України мати дитини: ОСОБА_2 , надала згоду на усиновлення свого малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїм чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується нотаріально завіреною заявою від 21.10.2025 року, посвідченої приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу.
Заявник звертає увагу, що відповідно до протоколу бесіди від 21.11.2025 року, проведеної головним спеціалістом сектору з питань опіки, піклування, усиновлення та сімейних форм виховання дітей служби у справах дітей Калуської міської ради з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховано думку дитини щодо його усиновлення. Під час бесіди хлопчик розповів, що добре вчиться, з уроками допомагає мама і тато. Тато Федір працює, а мама доглядає дітей у дома. Усіма необхідними речами їх забезпечує тато, купує одяг, взуття та продукти. На запитання: «Як звати твого тата?», дитина відповіла, « ОСОБА_11 » та повідомив, що хотів би мати таке прізвище, як в мами з татом.
Відповідно до висновку про стан здоров`я особи від 21.10.2025 року №2178, заявник здоровий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, є особою, стосовно якої відсутні відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутні відомості про розшук та визнаний особо, такою, що не має судимості. Також, є власником 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.12.1999 року. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов служби у справах дітей від 21.11.2025 їхня сім`я проживає в умовах, де є матеріальний достаток для утримання, навчання та виховання дітей. Заявник зазначає, що має постійний дохід, якого вистачає для утримання всієї сім`ї. Відтак просить винести рішення та визнати його усиновлювачем дитини.
У судове засідання заявник ОСОБА_1 подав заяву про слухання справи у його відсутності, просить заяву задоволити.
У судове засідання представниця заявника ОСОБА_12 подала заяву про слухання справи у її відсутності, просить заяву задоволити.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання, подала заяву про слухання справи у її відсутності, не заперечила проти задоволення даної заяви. 
Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Калуської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подали заяву про слухання справи у їх відсутності, не заперечили проти задоволення даної заяви.
Представник заінтересованої особи Калуського відділу ДРАЦС у Калуському районі Івано-Франківської обл. Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явилася, однак подали заяву про слухання справи у їх відсутності, не заперечили проти задоволення даної заяви.
Суд, ретельно дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 , перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , актовий запис №625 від 10.12.2022 року складений у Калуському відділі державної реєстрації актів цивільного Івано-Франківської області Південно-Західного стану у Калуському районі міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Після укладення шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_3 » змінено на « ОСОБА_4 » (а.с.10).
На підставі копії свідоцтва про народження №25 частина 1 серія А рік 2019, виданого службою реєстрації актів цивільного стану служби обліку населення м. Неаполь, Італія 25.02.2019, встановлено, що ОСОБА_7 народила сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько дитини ОСОБА_6 (а.с.11-12, 13-14).
Згідно копії довідки Генерального консула ОСОБА_13 №536-30 від 01.02.2019 про реєстрацію особи громадянином України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований громадянином України (а.с.15).
Відповідно до копії рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.10.2025 року, батька дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 позбавлено батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17-20).
Подружжя має спільних дітей - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, виданого Калуським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серія НОМЕР_2 та НОМЕР_3 (а.с.21,22).
Мати дитини - ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_5 , надала письмову згоду на усиновлення малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїм чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Справжність підпису засвідчено 21.10.2025 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2918 (а.с.23). 
Відповідно до висновку КНП Калуський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Калуської міської ради про стан здоров`я особи від 21.10.2025 року №2178, ОСОБА_1 здоровий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває (а.с.24).
Згідно з Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», який виданий департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України (ФОВМ-004672450) ОСОБА_1 є особою, стосовно якої відсутні відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутні відомості про розшук та визнаний особо, такою, що не має судимості. Відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості: Засуджений 31.07.2023 Калуський РС Івано-Франківської обл. Статті: 296 ч.2 КК України. Вид основного покарання обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік. 06.09.2024. Знятий з обліку по відбуттю іспитового строку (а.с.25).
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов служби у справах дітей від 21.11.2025 року встановлено, що сім`я ОСОБА_1 проживає в умовах, де є матеріальний достаток для утримання, навчання та виховання дітей (а.с.26).
Згідно з довідкою від 07.11.2025 №821 виданої Калуським відділом державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутні виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 аліментних платежів, боргів на користь держави, фізичних та юридичних осіб (а.с.27).
Відповідно до довідки від 02.12.2025 №КФР00000007, ОСОБА_1 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Калуська фабрика Родина» з 04.11.2025 року та на даний час займає посаду водій автотранспортних засобів (а.с.28). 
ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.12.1999 року (а.с.29).
Відповідно до протоколу проведення бесіди від 21.11.2025 року, проведеної головним спеціалістом сектору з питань опіки, піклування, усиновлення та сімейних форм виховання дітей служби у справах дітей Калуської міської ради з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховано думку дитини щодо його усиновлення. Під час бесіди хлопчик розповів, що добре вчиться, з уроками допомагає мама і тато. Тато Федір працює, а мама доглядає дітей у дома. Усіма необхідними речами їх забезпечує тато, купує одяг, взуття та продукти. На запитання: «Як звати твого тата?», дитина відповіла, « ОСОБА_11 » та повідомив, що хотів би мати таке прізвище, як в мами з татом (а.с.30).
Відповідно до висновку від 21.11.2025 №62 служба у справах дітей Калуської міської ради розглянувши подані ОСОБА_1 документи на предмет відповідності їх до п.91. Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 №905, вважає за доцільність усиновления ним малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дане усиновления буде відповідати виключно інтересам дитини (а.с.31-32).
Відповідно до ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Суд, при вирішення питання про усиновлення враховує, вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», за якою дитина, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Сторони попереджені про відповідальність за порушення прав та законних інтересів дитини.
Як передбачено ст. 3 Конвенції «Про права дитини» (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР N 789-XII (789-12 ) від 27.02.91) підписання Україною: 21 лютого 1990 р. набуття чинності для України: 27 вересня 1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ.
Суд, задовольняючи вимоги стосовно усиновлення дитини, враховує перш за все той факт, що дитина потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист. Суд виходить з фактичних інтересів дитини та розумів нормального виховання, а докази надані заявником підтверджують той факт, що дитина буде виховуватися в гідній родині, яка забезпечить їй нормальний рівень життя, моральний та духовний розвиток.
Статтями 207, 208 СК України передбачено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Особа, яка може бути усиновленою , - це дитина (стаття 6 цього Кодексу).
Відповідно до ст. 211 Сімейного кодексу України, особи, які можуть бути усиновлювачами:
1. Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини.
2. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років.
У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років.
3. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті.
Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі.
4. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину.
Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини.
5. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі.
Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі.
Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини.
6. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка.
7. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується.
Згідно з ст. 212 Сімейного кодексу України, не можуть бути усиновлювачами особи, які:
1) обмежені у дієздатності;
2) визнані недієздатними;
3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;
4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини;
5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері;
6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами;
7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу);
8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я;
9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини;
10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень;
11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду;
12) є особами без громадянства;
13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем.
2. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.
Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.
Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS №58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.
Судом встановлено, що Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», який виданий департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України (ФОВМ-004672450) зазначено, що ОСОБА_1 є особою, стосовно якої наявні відомості про те, що він був засуджений 31.07.2023 Калуський РС Івано-Франківської обл. за ст. 296 ч.2 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. 06.09.2024 Знятий з обліку по відбуттю іспитового строку.
Суд зазначає, що п. 10 ч. 1 ст. 212 Сімейного кодексу України передбачено, що не можуть бути усиновлювачем особи, які засуджені за кримінальні правопорушення проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності.
Стаття 296 Кримінального кодексу України, за якою був засуджений ОСОБА_1 , відноситься до розділу ХІІ «Кримінальні правопорушення проти громадського порядку та моральності» Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 296 КК України, за якою було засуджено заявника ОСОБА_1 , відповідальність передбачена за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом вчинене групою осіб.
Таким чином, пунктом 10 ч. 1 ст. 212 Сімейного кодексу України встановлена пряма заборона бути усиновлювачами осіб, які були засуджені, зокрема, за ст. 296 Кримінального кодексу України.
Враховуючи пряму заборону заявнику, як особі, яка була засуджена за кримінальне правопорушення проти громадського порядку та моральності» передбачене Кримінальним кодексом України бути усиновлювачем, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви заявника слід відмовити.
В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що незалежно від свого статусу, ніщо не заважає ОСОБА_1 , за згодою ОСОБА_2 , приймати участь у виховуванні дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку його природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати його до самостійного життя.
Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 313, 314 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Калуської міської, Калуський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про усиновлення дитини - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий:       Олег МИГОВИЧ

Присяжні:        Наталія ВЕРНИДУБ
Мар`яна КОСИЛО