Справа № 939/3694/25

РІШЕННЯ
Іменем України

04 лютого 2026 року	селище Бородянка	

Бородянський районний суд Київської області в складі: головуючого судді - Герасименко М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 березня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір № 3518660 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 2000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.26 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт» було укладено договір факторингу № 26102023, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК Профіт» право вимоги за кредитним договором. 09 вересня 2025 року між ТОВ «ФК Профіт» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» було укладено договір факторингу № ДО-20250909/001, за умовами якого ТОВ «ФК «Сіті Колект» набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 3518660 від 09 березня 2023 року. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем, взятих на себе зобов`язань, його заборгованість станом на дату подання цього позову становить 104 400,00 грн і складається із: 20 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 84 400,00 грн – заборгованість за відсотками. Враховуючи вказані обставини, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 3518660 від 09 березня 2023 року в розмірі 104 400,00 гривень і судові витрати.
08 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов; відповідач відзив на позов суду не надав.
Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Судом встановлено, що 09 березня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 3518660, який було підписано електронним підписом позичальника із застосуванням одноразового ідентифікатора Р365, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000,00 грн, строком кредитування 360 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 2,00% в день, яка застосовується у межах всього строку кредиту (а.с. 9-23, 27).
26 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт» було укладено договір відступлення прав вимоги № 26102023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК Профіт» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників (а.с.27 зворотній бік-29).
09 вересня 2025 року між ТОВ «ФК Профіт» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» було укладено договір факторингу № ДО-20250909/001, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК Профіт» відступило ТОВ «ФК «Сіті Колект» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до вказаного договору та реєстру боржників до договору факторингу № ДО-20250909/001 ТОВ «ФК Профіт» відступило ТОВ «ФК «Сіті Колект» право грошової вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 104 400,00 грн, з яких: 20 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 84 400,00 грн – сума заборгованості за процентами (а.с.29 зворотній бік-33 зворотній бік).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3518660 від 09 березня 2023 року, заборгованість ОСОБА_1 станом на 26 жовтня 2023 року становить 104 400,00 грн і складається із: 20 000,00 грн – тіло кредиту, 84 400,00 грн –заборгованість за відсотками (а.с.23 зворотній бік-26).
За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).
Основними засадами цивільного судочинства згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України є змагальність та диспозитивність. Принцип змагальності полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Принцип диспозитивності цивільного процесу полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Вказані норми кореспондуються зі статтею 81 ЦПК України, яка визначає обов`язок доказування і подання доказів. Згідно з вказаною нормою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Так, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач обґрунтовував заявлені вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором № 3518660 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09 березня 2023 року тим, що 26 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт» було укладено договір факторингу № 26102023, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК Профіт» право вимоги за кредитним договором. 09 вересня 2025 року між ТОВ «ФК Профіт» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» було укладено договір факторингу № ДО-20250909/001, за умовами якого ТОВ «ФК «Сіті Колект» набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 3518660 від 09 березня 2023 року. 
До матеріалів справи позивачем долучено договір відступлення прав вимоги № 26102023, укладений 26 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт», де відповідно до п.1.1., 1.2 вказано, що на умовах встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржником (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (а.с.27 зворотній бік-29).
Проте, на підтвердження відступлення права вимоги позивачем не надано реєстру Боржників до договору відступлення прав вимоги № 26102023, укладеного 26 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт», що унеможливлює встановити факт відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3518660 від 09 березня 2023 від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК Профіт», та у подальшому від ТОВ «ФК Профіт» до ТОВ «ФК «Сіті Колект».
Враховуючи викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність і достовірність кожного доказу окремо, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, оскільки позивачем не доведено належними, достовірними та достатніми доказами факт набуття права вимоги до ОСОБА_1 за договором № 3518660 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09 березня 2023 року, то суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними, а тому дійшов висновку про необхідність відмови в їх задоволенні.
З огляду на те, що в задоволенні позовних вимог судом відмовлено, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід віднести на рахунок позивача.
Керуючись ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без задоволення.
 
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складено 04 лютого 2026 року.

Суддя	Марина ГЕРАСИМЕНКО