РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

01 січня 2026 року 	м. Рівне	№460/7867/24	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 
до	Рівненського апеляційного суду 	
 	про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,	
В С Т А Н О В И В:
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) до Рівненського апеляційного суду (далі по тексту – відповідач) про визнання протиправної відмови у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Рівненського апеляційного суду у відставці із зазначенням базового розміру посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, яку ОСОБА_1 займав до звільнення у відставку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб, який визначений абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 у розмірі 3028,00 грн; зобов`язання виготовити та надати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням базового розміру посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, яку ОСОБА_1 займав до звільнення у відставку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб, який визначений абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 у розмірі 3028,00 грн.
Ухвалою судді Махаринця Д.Є. від 25.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Розпорядженням керівника апарату суду Рівненського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 №780, відповідно до пунктів 2.3.43, 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 №39 та погодженого наказом Державної судової адміністрації України від 29.11.2024 №529, Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених рішенням зборів суддів Рівненського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 №1, у зв`язку із тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді Махаринця Д.Є., головуючого судді у справі №460/7867/24 та з урахуванням рішення зборів суддів від 25.08.2025 (протокол зборів №5) призначено повторний автоматизований розподіл справи даної справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду адміністративної справи №460/7867/24 визначено головуючим суддею Греська О.Р.
Ухвалою від 09.09.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №460/7867/24 за позовом ОСОБА_1 до Рівненського апеляційного суду про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій. Повторно розпочато розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, позивач вважає протиправною відмову у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді із зазначенням базового розміру посадового окладу судді, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб, який визначений абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 у розмірі 3028,00 грн, зазначаючи, що відповідно до пункту 1 частини третьої статті 135 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII) розрахунковою величиною базового розміру посадового окладу судді місцевого суду є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року; суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням іншої величини; зміна законом про Державний бюджет України складової для визначення базового розміру посадового окладу судді є порушенням гарантій незалежності суддів. Конституційні гарантії незалежності суддів можуть змінюватися лише шляхом внесення змін до закону про судоустрій, а не шляхом запровадження тимчасових правил в законі про бюджет на певний рік. 
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування заперечень вказав, що частина третя статті 135 Закону №1402-VIII встановлює лише кількість прожиткових мінімумів для обчислення базового розміру посадового окладу судді місцевого суду (30), а положеннями Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" запроваджено спеціальну розрахункову величину для визначення базового розміру посадового окладу судді у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, розмір якої з 01 січня 2024 року становить 2102,00 грн (аналогічна розрахункова величина установлювалась законами України про Державний бюджет України на 2021-2023 роки). Ці положення неконституційними не визнавалися. 
Також відповідач зазначає, що розмір посадового окладу судді Рівненського апеляційного суду є незмінним з 01.01.2020, що виключає можливість у видачі нової довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді.
Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами, суд встановив такі обставини.
В період з 27.08.1996 по 22.12.2016 позивач обіймав посаду судді Рівненського апеляційного суду, з якої вийшов у відставку у зв`язку з наявністю спеціального стажу роботи на посаді судді. 
Перебуваючи на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області, позивачу призначено та виплачується щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. 
29.09.2020 позивачу видана довідка №1209/2020 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка відображає суддівську винагороду працюючого судді апеляційного суду станом на 01.01.2020, відповідно до якої посадовий оклад становить 115610,00 (50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року з урахуванням регіонального коефіцієнта); щомісячна доплата за вислугу років 69366,00 грн (60 відсотків посадового окладу), а всього – 184976,00 грн.
21.05.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо видачі нової довідки про розмір суддівської винагороди для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024 - 3028,00 грн.
Листом від 05.06.2024 відповідач повідомив позивача, що у 2024 році базовий розмір посадового окладу судді визначався із врахуванням ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік». Вказана норма закону установила з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 грн. Саме виходячи із даного прожиткового мінімуму встановлено посадовий оклад працюючого судці Рівненського апеляційного суду.
Також у листі від 05.06.2024 відповідач зазначив, що станом на 01.01.2024 не відбулась зміна розміру складових суддівської винагороди працюючого судді Рівненського апеляційного суду, а тому, відсутні правові підстави для видачі позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», станом на 01.01.2024 - 3028,00 грн.
Позивач вважає таку поведінку відповідача протиправною, і такою, що не відповідає чинному законодавству, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Спірним є питання застосування розміру розрахункової величини для обрахунку посадового окладу у виданій довідці.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.
Статтею 130 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Аналогічні положення закріплені частиною першою статті 135 Закону №1402-VIII, згідно з якою суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
За приписами частини другої статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Пунктом 2 частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII встановлено базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб (пункт 1 частини четвертої статті 135 Закону №1402-VIII).
Частинами п`ятою-восьмою статті 135 Закону №1402-VIII установлено умови виплати та розмір щомісячних доплат суддям, розмір яких встановлюється у процентному відношенні до посадового окладу.
Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VIІІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.
Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VIІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Абзацом першим пункту 2 розділу І Порядку №3-1 передбачено, що заява про призначення/ перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (додаток 1) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.
При цьому до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додається, зокрема, довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) / довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді Конституційного Суду України), видана судом, з якого суддя вийшов у відставку, або Конституційним Судом України (далі - відповідний суд), з урахуванням суддівської винагороди (винагороди судді) судді, який працює на відповідній посаді (пункту 2 розділу ІІ Порядку №3-1).
Суд зазначає, що базою для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є розмір суддівської винагороди.
Згідно зі штатним розписом на 2024 рік Рівненського апеляційного суду, затвердженим начальником т. в. о. голови Державної судової адміністрації України 30 січня 2024 року, посадовий оклад судді (який здійснює правосуддя) становить 115610,00 грн.
29.09.2020 позивачу видана довідка №1209/2020 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка відображає суддівську винагороду працюючого судді апеляційного суду станом на 01.01.2020, відповідно до якої посадовий оклад становить 115610,00 (50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року з урахуванням регіонального коефіцієнта 1,1); щомісячна доплата за вислугу років 69366,00 грн (60 відсотків посадового окладу), а всього – 184976,00 грн.
За змістом наведених вище норм Конституцією України та Законом №1402-VIII закріплюються правові положення щодо способу визначення розміру суддівської винагороди, а саме встановлення розміру винагороди законом про судоустрій. Разом із цим розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України від 15 липня 1999 року №966-XIV «Про прожитковий мінімум» (далі - Закон №966-XIV), прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Також у цій статті Закону вказано, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
Статтею 4 Закону №966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді». При цьому судді Законом №966-XIV не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Абзацом четвертим статті 7 Закону №4059-IX прожитковий мінімум для працездатних осіб було встановлено з 01 січня 2025 року у розмірі 3028 гривні, тоді як згідно з абзацом п`ятим цієї статті прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - у розмірі 2102 гривні.
Отже, окремими приписами Закону №4059-IX з 01 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді; ця норма є чинною, Конституційним Судом України не визнавалася неконституційною.
У цьому аспекті Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2025 року у справі №240/9028/24 у подібних відносинах зазначила, що приписи абзацу п`ятого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та абзацу п`ятого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (також визначають прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн для визначення базового розміру посадового окладу судді) є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому застосовуючи їх для визначення посадового окладу позивачки, відповідач діяв на законних підставах.
Водночас викладений у цій справі висновок Великої Палати Верховного Суду відрізняється від висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 13 липня 2023 року у справі №280/1233/22, від 21 березня 2024 року у справі №620/4971/23 та ін. Спори у цих справах стосувалися застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року.
У наведених справах Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходив з того, що розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі №966-XIV, і в цьому ж Законі закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, відносно яких визначається прожитковий мінімум. Ураховуючи те, що Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді» і за приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про відсутність законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди.
За позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в цій категорії спорів закон про Державний бюджет України на відповідний рік не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Натомість Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2025 року у справі №240/9028/24, не погоджуючись з наведеними висновками, вказала, що безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі №966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Водночас законодавець, починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік, не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні. Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.
З огляду на викладене та з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів, починаючи із 2021 року, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі №280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі №620/4971/23, і зазначила про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.
Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону №1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Також відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, з урахуванням того, що з моменту видачі довідки №1209/2020 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до моменту розгляду даної адміністративної справи не відбулося зміни розміру складових суддівської винагороди працюючого судді Рівненського апеляційного суду, а також враховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 24 квітня 2025 року у справі №240/9028/24, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відсутні підстави вважати протиправними дії Рівненського апеляційного суду щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн, а тому в задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненського апеляційного суду про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Рівненський апеляційний суд (вул. Драгоманова, буд. 9,м. Рівне,Рівненська обл.,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 42257545) 

Повний текст рішення складений 01.01.2026.

Суддя       Олег ГРЕСЬКО