ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 м. Дніпро Справа № 908/1562/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Паруснікова Ю.Б.,
суддів: Верхогляд Т.А., Іванова О.Г., 
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «СРТ» на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.07.2025 (суддя Давиденко І.В.), повний текст рішення складено 25.07.2025 
за первісним позовом: Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Будавтотранс» ЛТД, м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «СРТ», м. Запоріжжя
про стягнення 1 117 031,58 грн, -

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «СРТ», м. Запоріжжя
до відповідача: Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Будавтотранс» ЛТД, м. Київ
про визнання припиненими зобов`язань, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. № 1698/08-07/24 від 27.05.2024) Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Будавтотранс» ЛТД (далі – ТВП ТОВ «Будавтотранс» ЛТД) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «СРТ» (далі – ТОВ «НВП «СРТ») про стягнення заборгованості за договором про виконання робіт № 11/01-21 від 11.01.2021 (далі – Договір).
Первісний позов обґрунтовано невиконанням відповідачем зобов`язань з оплати виконаних робіт з ремонту, технічного обслуговування та проведення геодезичних вимірювань обладнання. Внаслідок неналежного виконання умов договору, позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 708 476,30 грн, а також: 57 495,14 грн – 3% річних, 69 477,62 грн – пені, 14 160,53 грн – штрафу та 267 421,99 грн – втрат від інфляції.
03.07.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшов зустрічний позов ТОВ «НВП «СРТ» до ТВП ТОВ «Будавтотранс» ЛТД про визнання припиненими зобов`язань за договором № 11/01-21 від 11.01.2021 та відповідними специфікаціями.
Зустрічний позов обґрунтовано тим, що роботи за договором фактично не виконувались, акти здачі-приймання не можуть вважатися належними доказами, відсутні підтвердження виконання робіт (технічне завдання, креслення, звіти та результати замірів). Позивач також вказує на відсутність кінцевого результату 3D вимірювання обладнання та порушення виконавцем умов договору щодо повідомлення про завершення робіт і місця їх виконання.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.07.2025 первісний позов задоволено частково. 
Стягнуто з ТОВ «НВП «СРТ» на користь ТВП ТОВ «Будавтотранс» ЛТД основний борг в розмірі 708 476,30 грн, 3% річних у розмірі – 57 377,14 грн, інфляційні втрати у розмірі 267 421,99 грн, штраф у розмірі – 14 160,53 грн, пеню у розмірі – 69 477,62 грн
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з ТОВ «НВП «СРТ» на користь ТВП ТОВ «Будавтотранс» ЛТД судовий збір у розмірі 16 753,70 грн.
В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

2. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «НВП «СРТ» оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду і просить: скасувати повністю рішення Господарського суду Запорізької області від 15.07.2025 у справі № 908/1562/24 про стягнення з ТОВ «НВП «СРТ» на користь ТВП ТОВ «Будавтотранс» ЛТД основного боргу в розмірі 708 476,30 грн, 3% річних у розмірі - 57 377,14 грн, інфляційних втрат у розмірі 267 421,99 грн, штрафу в розмірі 14 160,53 грн, пені в розмірі 69 477,62 грн та про відмову у задоволенні зустрічного позову ТОВ «НВП «СРТ» до ТВП ТОВ «Будавтотранс» ЛТД про визнання припиненими зобов`язань; ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог та задовольнити зустрічний позов ТОВ «НВП «СРТ» до ТВП ТОВ «Будавтотранс» ЛТД про визнання припиненими зобов`язань.
Апеляційна скарга ТОВ НВП «СРТ» обґрунтовується тим, що суд першої інстанції безпідставно визнав доведеним факт виконання ТВП ТОВ «Будавтотранс» ЛТД робіт з 3D (геодезичного) вимірювання та на підставі дефектних актів стягнув основний борг і штрафні санкції, хоча такі акти не містять обов`язкових реквізитів первинних документів, не розкривають змісту й обсягу господарських операцій та не підтверджені жодними матеріалізованими результатами робіт (звітами, протоколами, даними вимірювань). 
Апелянт зазначає, що спірні роботи фактично не виконувалися, їх виконання було фізично неможливим через відсутність об`єктів вимірювання у визначеному договором місці та через неготовність обладнання, а суд не дослідив ці обставини і безпідставно відмовив у призначенні експертизи. 
Крім того, суд неправильно застосував норми матеріального права, не врахувавши, що роботи з 3D вимірювання за своєю правовою природою є аналогічними пошуковим роботам і потребують передачі замовнику матеріалізованого результату та вихідних даних, яких не існувало. Відмовляючи у зустрічному позові, суд також не з`ясував істотних обставин щодо відсутності виконання робіт, невідповідності договору спірним актам і порушення порядку приймання робіт.
Вищевикладене, на думку апелянта, свідчить про невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність встановлених фактів та є підставою для скасування рішення і ухвалення нового – про відмову в первісному позові та задоволення зустрічних вимог.

3. Короткий зміст вимог відзиву на апеляційну скаргу та узагальнені доводи.

ТВП ТОВ «Будавтотранс» ЛТД правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

11.01.2021 між ТОВ «НВП «СРТ» (Замовник, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) та ТВП ТОВ «Будавтотранс» ЛТД (Виконавець, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) укладено договір про виконання робіт № 1/01-21, відповідно до якого Виконавець зобов`язався власними силами та матеріалами виконати ремонтні, технічні та геодезичні (3D) вимірювальні роботи, визначені у специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору, а Замовник – прийняти та оплатити такі роботи. 
Умовами пунктів 1.2., 2.1. – 2.3., 3.1., 3.3., 3.5., 3.6., 5.1. та 8.6. договору сторони погодили обсяг, місце, строки виконання робіт, порядок їх приймання, вартість, умови оплати, відповідальність за порушення зобов`язань, а також строк дії договору – до 31.12.2021, а в частині взаєморозрахунків – до повного виконання зобов`язань. 
На виконання договору сторонами було укладено та підписано специфікації:
- № 1 від 11.01.2021 на виконання робіт з 3D вимірювання (збірна воронка БЗУ) загальною вартістю 408 000,00 грн з ПДВ; 
- № 2 від 11.10.2021 на виконання робіт з геодезичного супроводу (3D вимірювання) при поточному ремонті обладнання комплексу ЛПЦ-1700 загальною вартістю 88 800,00 грн з ПДВ; 
- № 3 від 29.11.2021 на виконання робіт з геодезичного супроводу (3D вимірювання) при відновленні корпусів підшипників загальною вартістю 211 676,30 грн з ПДВ. 
За умовами всіх специфікацій термін виконання робіт становив три робочі дні з моменту фактичного початку робіт, оплата – у розмірі 100 % протягом 10 календарних днів з дати підписання акта виконаних робіт, місце виконання робіт – територія Виконавця за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, просп. Аношкіна, 181/25. 
Судом першої інстанції встановлено, що за результатами виконання робіт сторони без зауважень підписали акти здачі-приймання робіт: 
- акт № ОУ-0000105 від 26.05.2021 на суму 408 000,00 грн з ПДВ;
- акт № ОУ-0000143 від 17.12.2021 на суму 88 800,00 грн з ПДВ;
- акт № ОУ-0000144 від 20.12.2021 на суму 211 676,30 грн з ПДВ, які містять підписи уповноважених представників сторін, скріплені печатками та застереження про відсутність взаємних претензій. При цьому матеріали справи не містять доказів подання Замовником зауважень або заперечень щодо якості чи обсягу виконаних робіт у порядку, передбаченому договором. 
Разом з тим, судом також встановлено, що ТОВ «НВП «СРТ» вартість наданих і прийнятих робіт не оплатило, унаслідок чого утворилася заборгованість, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та стало підставою для звернення Виконавця до суду з первісним позовом за захистом порушених прав та законних інтересів.
Позивач за зустрічним позовом не визнає факту належного виконання підрядником робіт за договором № 11/01-21 від 11.01.2021, а відтак вважає, що грошове зобов`язання з оплати робіт у нього не виникло. На його думку, акти здачі-приймання не підтверджують реального виконання робіт через відсутність необхідної технічної та вимірювальної документації, а також порушення підрядником договірного порядку завершення робіт. У зв`язку з цим він заперечує правомірність заявленої до стягнення позивачем за первісним позовом основної суми боргу, штрафних і компенсаційних санкцій та наполягає на відсутності чинних зобов`язань за договором і необхідності їх судового визнання припиненими.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, встановлюючи правову природу спірних правовідносин, виходив із положень ст. 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), відповідно до яких цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів, а також зі ст. 509 ЦК України, яка визначає зобов`язання як правовідношення, у межах якого боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію, а кредитор має право вимагати її виконання. При цьому суд застосував приписи ст. 526 ЦК України, за якими зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а договір, згідно зі ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для сторін.
Кваліфікуючи укладений між сторонами правочин як договір підряду, місцевий господарський суд правильно послався на частини першу та другу ст. 837 ЦК України, відповідно до яких підрядник зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу, а замовник – прийняти та оплатити її результат. 
У контексті виконання та оплати робіт місцевий господарський суд правильно застосував статті 853, 854 та 882 ЦК України, згідно з якими прийняття робіт оформлюється двостороннім актом, замовник зобов`язаний оглянути результат робіт та заявити зауваження негайно, а за відсутності передбаченої договором попередньої оплати – оплатити роботи після їх остаточної здачі.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач за первісним позовом виконав обумовлені договором роботи, а відповідач прийняв їх без будь-яких зауважень, що підтверджується підписаними обома сторонами актами здачі-приймання робіт: № ОУ-0000105 від 26.05.2021, № ОУ-0000143 від 17.12.2021 та № ОУ-0000144 від 20.12.2021. Суд визнав ці акти належними та допустимими доказами, оскільки вони відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.3. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, містять усі обов`язкові реквізити та підтверджують факт виконання і прийняття робіт.
Виходячи з умов договору та специфікацій до нього, суд першої інстанції правильно визначив строки виконання грошового зобов`язання з оплати робіт відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України та встановив, що відповідач допустив прострочення оплати за всіма трьома актами. Загальний розмір основної заборгованості склав 708 476,30 грн, доказів її погашення або невиконання робіт позивачем відповідач не надав, що свідчить про порушення зобов`язання у розумінні ст. 610 ЦК України та відсутність підстав для його припинення відповідно до ст. 599 ЦК України.
Оцінюючи вимоги про застосування штрафних санкцій та компенсаційних нарахувань, суд першої інстанції керувався статтями 216, 217, 230, 231 та 232 Господарського кодексу України, статтями 549, 611, 625 ЦК України, а також Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та дійшов висновку, що умовами п. 5.2. договору передбачено право кредитора на стягнення як пені, так і штрафу, а їх одночасне застосування не суперечить ст. 61 Конституції України та узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду: постанові від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, постанові від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17, постанові від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16, постанові від 25.05.2018 у справі № 922/1720/17.
Перевіривши розрахунки пені, суд застосував обмеження, встановлене ч. 6 ст. 232 ГК України, та визначив правильні періоди її нарахування, дійшовши висновку про можливість стягнення пені в межах заявленої суми 69 477,62 грн.
Штраф у розмірі 14 160,53 грн суд визнав обґрунтованим з огляду на прострочення оплати понад 20 календарних днів та відповідність розрахунку умовам договору.
Щодо вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат суд застосував ч. 2 ст. 625 ЦК України, ст. 612 ЦК України та правові висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19. У результаті перевірки суд уточнив періоди прострочення та визнав обґрунтованими до стягнення 57 377,14 грн 3 % річних і 267 421,99 грн інфляційних втрат.
Розглядаючи зустрічний позов про визнання припиненими зобов`язань за договором, суд першої інстанції виходив із положень договору та статей 853, 882 ЦК України встановив, що роботи прийняті замовником без будь-яких зауважень, передбачені договором акти складені належним чином, а доказів невиконання робіт чи наявності обґрунтованих претензій до їх якості не подано. Посилання на відсутність технічної документації суд визнав безпідставними, оскільки договором її надання не передбачено, а технічні завдання погоджувалися з третіми особами.
З урахуванням принципів змагальності, рівності сторін і правил доказування колегія суддів ЦАГС погоджується з висновками суду першої інстанції, що сукупність наданих первісним позивачем належних і допустимих доказів підтверджує належне виконання та прийняття робіт за договором і наявність заборгованості відповідача за первісним позовом, тоді як доводи та докази позивача за зустрічним позовом не спростовують встановлених обставин і не підтверджують відсутності або припинення грошового зобов`язання, що зумовлює часткове задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.
Твердження апелянта про нібито недійсність актів і відсутність обов`язкових реквізитів судова колегія відхиляє, адже суд першої інстанції правильно встановив, що акти здачі-приймання робіт відповідають договору, містять усі необхідні та підписані без зауважень обома сторонами дані, що підтверджує прийняття обумовлених в специфікаціях до договору робіт. Судом першої інстанції правильно встановлено, що всі роботи були виконані та прийняті відповідачем за первісним позовом без жодних зауважень. В той же час, апелянтом не надано належних доказів того, що виконання робіт було фізично неможливим, не заявлено жодної претензії під час прийняття робіт.
Позиція апелянта щодо «аналогії з пошуковими роботами» не спростовує факту виконання робіт та приймання результатів замовником.
Відмова судом у призначенні експертизи є обґрунтованою, оскільки питання запропоновані відповідачем за первісним позовом на експертизу, стосувалися предмету договору, який був добровільно погоджений сторонами при його укладенні. 
З урахуванням вищевикладеного доводи апеляційної скарги ТОВ «НВП «СРТ» колегія суддів ЦАГС визнає безпідставними, адже вони не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин справи, не підтверджені доказами та не містять підстав для скасування рішення суду. 

6. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд, здійснивши апеляційний перегляд справи у межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 269 ГПК України, дійшов висновку про відсутність допущеного судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Запорізької області – таким, що підлягає залишенню без змін.

7. Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на ТОВ «НВП «СРТ».

Керуючись ст. ст. 129, 275– 282 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «СРТ» – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 15.07.2025 у справі № 908/1562/24 – залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «СРТ».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.01.2026.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

О.Г. Іванов