УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №286/2991/25 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В. 
Номер провадження №33/4805/82/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Немировського Валерія Івановича, в інтересах ОСОБА_1 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 26 вересня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 26 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн судового збору в дохід держави.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 11 серпня 2025 року о 15 год. 45 хв. водій гр. ОСОБА_1 керував трактором Беларус 892 д.н. НОМЕР_1 на а.д. Виступовичі – Житомир 42 км. в стані алкогольного сп`яніння. Освідування проводилось за допомогою газоаналізатору алкотест Драгер 6820 на місці зупинки транспортного засобу. Проба позитивна 2,48 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Немировський М.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Посилається на те, що будь-яких доказів, які б свідчили про зупинку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Зазначає, що протокол не складався у присутності ОСОБА_1 , тобто проігноровану главу 19 КУпАП.
ОСОБА_1 та його захиснику – адвокату Немировському В.І. була надана можливість апеляційним судом надати свої покази у справі, проте вони цим не скористалися. Будучи належним чином повідомлені про місце і час судового засідання останні у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подавали. 
Нормами чинного КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.
При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості подавати письмові пояснення щодо обставин справи, подавати докази та залучити захисника для представництва та захисту її інтересів підчас розгляду справи в суді.
Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки не буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності .
За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч. 6 ст. 294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними та допустимими доказами.
Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення від 11.08.2025, у відповідності до якого, 11.08.2025 о 15 год. 45 хв. водій гр. ОСОБА_1 керував трактором Беларус 892 д.н. НОМЕР_1 на а.д. Виступовичі – Житомир 42 км. в стані алкогольного сп`яніння. Освідування проводилось за допомогою газоаналізатору алкотест Драгер 6820 на місці зупинки транспортного засобу. Проба позитивна 2,48 ‰, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3); роздруківку Alkotest-6820 від 11.08.2024 року №413, результат якого 2,48 ‰ (а.с. 3); розписку про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, від 11.08.2025 (а.с. 4); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що огляд проведений за допомогою приладу Алкотест «Drager» у зв`язку з виявленими ознаками: почервоніння обличчя, не зв`язна мова, не стійка хода. Результат огляду на стан сп`яніння 2,48‰ (а.с. 7); відеозапис з автомобільного відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння. Результат тесту 2,48‰ (а.с. 12).
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.
Відповідно до змісту статті ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 3 ст. 35).
З переглянутого відеозапису вбачається, що поліцейський підійшов до транспортного засобу. В подальшому поліціянт запропоновував керманичу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився. Поліціянт сказав: «Тримайте трубочку і розпаковуйте, надувайте як шарик, іде аналіз, 2,48‰, можемо проїхати в лікарню», на що ОСОБА_1 відповів: «давайте проїдемо, не може бути, я вчора пиво пив, вчора пив, сьогодні ні». Проте, уповноважена особа запитує у керманича чи буде він підписувати даний протокол, чи відмовляється та зазначає, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснює права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та зазначає, що водія відсторонено від керування. Також поліціянт зазначає, що згідно ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» ведеться в фото- і відеофіксація та знову запитує чи буде водій підписувати протокол, на що ОСОБА_1 запитує: «протокол склали?», на що уповноважена особа зазначає, що відеозапис закінчується. 
Отже, аналіз вказаних обставин дозволяє дійти висновку, що працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху чи інших нормативно-правових актів, чинних під час дії воєнного часу, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських. Матеріали справи взагалі не містять будь-якого посилання на те, з якої підстави ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, був зупинений, і як наслідок, змушений пройти огляд на стан сп`яніння.
За таких обставин суд вважає, що водієм ОСОБА_1 не допущено порушень Правил дорожнього руху, чи інших дій, за які його транспортний засіб слід було зупинити, у зв`язку із чим, та за сукупністю з іншими обставинами, у даному конкретному випадку, складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Разом з тим, за змістом статті 256 КУпАП, якщо протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, то особа має безумовне право ознайомитися зі змістом протоколу, а також зі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП. 
Відповідно до змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він був складений у присутності останнього. Проте, як вбачається із відеозаписів обставин події, які покладені судом першої інстанції в основу доведеності вини ОСОБА_1 , працівники поліції не складали протокол у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не роз`яснювали суті правопорушення, яке інкримінується водію, а також не складали будь-яких інших процесуальних документів. Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння, результати огляду, розписка про роз`яснення прав і обов`язків та інші документи містять відмітку про відмову особи від підпису чи ознайомлення. Так відеозапис обставин події свідчить про те, що уповноваженими особами були проігноровані вимоги глави 19 КУпАП, та в спілкуванні з ОСОБА_1 вони обмежилися лише константуванням факту, що будуть складені відносно нього адміністративні матеріали. Однак, а ні протоколу, ні інших документів складено не було. Вимоги статтей 254, 256, 259, 260 КУпАП категорично обумовлюють обов`язкову присутність особи при складенні відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, (у разі коли таку особу було встановлено) та надають можливість уповноваженим особам у випадку ухилення від своїх процесуальних обов`язків осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, доставляти їх, зокрема, до поліцейського відділку для складення протоколу. Окрім того, як убачається з відеозапису ОСОБА_1 запитував у працівників поліції чи склали протокол, але відеозапис закінчився.
Інші доводи скарги, зокрема, що відеозапис не відображає факту керування транспортним засобом суд не приймає до уваги, оскільки на відеозаписі зафіксовано, рух трактору Беларус по А/Д, за яким на незначній відстані їхав поліцейський автомобіль. Коли працівники поліції під`їхали, то ОСОБА_1 вийшов із транспортного засобу з місця водія, окрім керманича в транспортному засобі нікого не було.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Немировського Валерія Івановича, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 26 вересня 2025 року скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь