Справа № 420/40696/24 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
І. Зміст позовних вимог.
До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач 1, ГУ ПФУ в Харківській області) та до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач 2, ГУ ПФУ в Одеській області), у якому, просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Відділу перерахунків пенсій № 4 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області № 951370132182 від 23.10.2024 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу періоди ведення підприємницької діяльності з 01.01.1989 по 01.10.1996 року з дати подання заяви про перерахунок пенсії, а саме з 16.10.2024.
II. Позиція сторін.
На обґрунтування вказаних вимог позивач зазначає, що 16.10.2024 р. звернулась до територіального органу Пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із зміною стажу, проте за результатами розгляду поданих документів ГУ ПФУ в Харківській області прийнято рішення від 23.10.2024 року № 951370132182 про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю підстав. Згідно з розрахунком страхового стажу (формою PC-право) до страхового стажу при призначенні пенсії ГУ ПФУ не були зараховані до страхового стажу періоди ведення підприємницької діяльності з 01.01.1989 по 01.10.1996 року. При цьому, підтвердити вказаний період здійснення підприємницької діяльності спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, позивачка не може через те, що основна частина документів не збереглись, при цьому надає деякі квитанції про сплату страхових внесків в цей період. 
22.01.2025 року судом зареєстровано від ГУ ПФУ в Одеській області відзив на позов, яким просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні та з отримує пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Позивачка 16.10.2024 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною надбавки-стаж. За принципом “екстериторіальності” вказану заяву Позивача та надані документів були розглянуті ГУ ПФУ в Харківській області та прийнято рішення № 951370132182 від 23.10.2024 про відмову у перерахунку пенсії, оскільки підстави для здійснення перерахунку відсутні. ГУ ПФУ вказує, що періоди ведення підприємницької діяльності з 01.01.1989 по 01.10.1996 року не були зараховані до страхового стажу Позивача, оскільки за вказаний період в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про сплату страхових внесків до ПФУ. Згідно з пунктом 4 Порядку № 637, час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1). Оскільки відомості щодо сплати страхових внесків за період з 01.01.1989 по 31.12.2000 в Головному управлінні відсутні, тому законних підстав для задоволення вимоги Позивача щодо зобов`язання Головне управління здійснити Позивачу зарахування до страхового стажу періоди ведення підприємницької діяльності з 01.01.1989 по 01.10.1996 року не має.
23.01.2025 року судом зареєстровано від ГУ ПФУ в Одеській області надані на виконання ухвали суду від 06.01.2025 року копії матеріалів пенсійної справи позивача.
ГУ ПФУ в Харківській області не скористалося правом на подання відзиву на позов, при цьому електронна копія ухвали про відкриття провадження у справі від 06 січня 2025 року була доставлена в його електронний кабінет відповідача.
III. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 06.01.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Оскільки відсутні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та з отримує пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
16.10.2024 Позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії « зміна надбавки -стаж», додавши до заяви паспорт та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, що підтверджується розпискою-повідомленням від 16.10.2024 за № 6772.
Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - ГУ ПФУ в Харківській області, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
23.10.2024 р. рішенням ГУ ПФУ в Харківській області № 9513701321821 за результатами розгляду документів, доданих до заяви, з поміж іншого, довідки індивідуальних відомостей про особу в реєстрі зареєстрованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та перегляду електронної пенсійної справи вирішено відмовити гр. ОСОБА_2 в перерахунку пенсій, оскільки підстави для здійснення перерахунку відсутні. 
Вважаючи дане рішення відповідач протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
V. Норми права, які застосував суд.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 46 Конституції України право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до Конституції України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій гарантує всім непрацездатним громадянам України Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII. ( далі - Закон № 1788-XII), яким передбачено, зокрема,
- громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом ( частина 1 ст. 1 Закону № 1788-XII);
- право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. (Пункт "б" статті 3 Закону № 1788-XII).
- основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. ( стаття 62 Закону № 1788-XII).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ (далі по тексту - Закон № 1058-ІУ), яким визначено, зокрема
- за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника. ( частина перша статті 9 Закону №1058-ІV);
- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. ( абзац 1 частини першої статті 24 Закону № 1058-ІУ);
- страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. (абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-ІУ);
- періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. ( ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІУ);
- до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску) ( підпункт 1 пункту 3-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-ІУ);
- документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. ( частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV).
Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабміну України від 12.08.1993 № 637 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 637), передбачено, зокрема, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. ( пункт перший Порядку № 637);
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 ( далі – Порядок № 22-1) (у редакції чинній на момент звернення за призначенням пенсії), яким передбачено, зокрема, -
- заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію). ( аазац перший пункту 1.1 розділу I Порядку № 22-1)
- днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). ( пункт 1.8 розділу I Порядку № 22-1)
- заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший……, приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. ( пункт 4.1 розділу IV Порядку № 22-1)
- при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, поміж іншого, ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування ( абзаци перший-п`ятий пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1)
- право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати. ( абзац 1-2 другий пункту 4.7 розділу IV Порядку № 22-1)
VI. Оцінка та висновок суду.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії останній зобов`язаний розглянути подану заяву із документами та прийняти відповідне рішення про перерахунок пенсії або про відмову в такому перерахунку.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та є отримувачем пенсії за віком, призначеної відповідно до статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Вважаючи, що згідно з розрахунком страхового стажу (формою PC-право) до страхового стажу при призначенні пенсії органом Пенсійного фонду не були зараховані до страхового стажу періоди ведення підприємницької діяльності з 01.01.1989 по 01.10.1996 року, ОСОБА_1 звернулась до територіального пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії «зміна надбавки-стаж».
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, з поміж іншого, довідки індивідуальних відомостей про особу в реєстрі зареєстрованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також перегляду електронної пенсійної справи ГУ ПФУ в Харківській області прийнято рішення № 951370132182 від 23.10.2024, яким відмовлено Позивачці у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю підстав для здійснення перерахунку.
Надаючи правову оцінку вказаному рішенню пенсійного органу, суд враховує наступне.
Як вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , листом ГУ ПФУ в Одеській області від 03.06.2024 за № 16976-15379/М-02/8-1500/24 повідомило ОСОБА_1 , що вона отримує пенсію за віком обчислену відповідно до Закону та перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області з 07.04.1997 по 05.04.2024 як фізична особа-підприємець. Інформація щодо сплати внесків за період з 01.01.1989 по 31.12.2000 в Головному управлінні відсутня. При цьому, до страхового стажу зараховані періоди трудової діяльності по 31.12.2003 згідно наданих документів (трудової книжки, навчання, догляд за дітьми), в тому числі період з 01.08.2001 по 31.12.2003 ведення підприємницької діяльності, та з 01.05.2009 по 31.07.2011 згідно даних персоніфікованого обліку з урахуванням сплати страхових внесків за період підприємницької діяльності.
При цьому, за позицією ГУ ПФУ в Одеській області, висловленою у відзиві на позов спірний період підприємницької діяльності ОСОБА_1 з 01.01.1989 по 01.1.1996 року не був зарахований ГУ ПФУ в Харківській області до її страхового стажу через відсутність інформації щодо сплати внесків за вказаний період.
З огляду на вказані обставини, спірним питанням у даній справі є правомірність відмови ГУ ПФУ у зарахуванні до страхового стажу позивачки періоди її ведення підприємницької діяльності з 01.01.1989 по 01.10.1996 року за відсутності в реєстрі застрахованих осіб відомостей про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
За позицією позивачки періоди її підприємницької діяльності з 01.01.1989 по 01.10.1996 р. в формі ОК-5 можуть бути відображені через відсутність такого обліку до 01.01.2004 року.
В свою чергу ГУ ПФУ в Одеській області у відзиві на позов вказує що вказує, що згідно з пунктом 4 Порядку № 637, час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).
Вирішуючи дані спірні правовідносини, суд враховує наступне.
Як вже зазначено вище, до страхового стажу може бути зараховано період здійснення підприємницької діяльності, проте зарахування підприємницької діяльності до страхового стажу залежить від того, яку систему оподаткування використовував приватний підприємець і яким чином сплачував страхові внески: у складі фіксованого податку, плати за патент, єдиного податку (при спрощеній системі оподаткування) або як збір на загальнообов`язкове пенсійне страхування (на загальній системі оподаткування). Відповідно до цього законодавець визначав перелік документів, які підтверджують зарахування стажу у певні періоди.
Згідно із частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Поряд із зазначеним, за положеннями статті 56 Закону №1788-XII в стаж роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору, а також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.
Слід зазначити, що до 01 січня 2004 року порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05 листопада 1991 року (далі - Закон №1788-XII).
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 637 періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до абз. 4 пп. 2 п. 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.
Аналіз наведених правових норм законодавства дає суду підстави для висновку про те, що до страхового стажу зараховується період здійснення особою підприємницької діяльності, протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
Такий висновок суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 жовтня 2018 року у справі №643/20104/15-а. 
Також, аналіз вказаних вище нормативно-правових норм дає підстави для висновку про те, що сам по собі статус підприємця не означає фактичне провадження підприємницької діяльності особою та автоматичну сплату страхових внесків.
Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі № 235/805/17, від 06.12.2019 у справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 у справі № 242/2536/16-а, від 27.02.2020 у справі № 577/2688/17, від 31.03.2020 у справі № 446/656/17, від 21.05.2020 у справі № 550/927/17, від 25.02.2021 у справі № 683/3705/16-а.
Позивачка просить суд зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу період здійснення нею підприємницької діяльності з 1989 по 01.10.1996 р.
Проте, стороною позивача до суду не надано законодавчо визначених документів в підтвердження сплати нею за вказаний період страхових внесків.
При цьому, доданий до матеріалів справи витяг з Єдиного реєстру суб`єктів для ФОП - ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа – підприємець з 07.04.1997 року, то суд зауважує, що даний документ не є належним доказом, оскільки не охоплює спірний період.
Щодо наданих до матеріалів справи, Довідки Юридичного департаменту Одеської міської ради від 15.4.2024 р. про дані суб`єктів підприємницької діяльності, які находились у відділі станом на 01.07.2004 р., щодо реєстрації ФОП - ОСОБА_1 з 06.01.1995 р., а також Свідоцтва виконавчого комітету Малиновської районної Ради народних депутатів № 33 від 30.09.1991 р. про державну реєстрацію підприємницької діяльності без створення юридичної особи ОСОБА_1 , також не є належними доказами, оскільки охоплює частково спірний період ( з вересня 1991 р., з січня 1995 по вересень 1996). При цьому, вказані документи лише є доказом ведення позивачем підприємницької діяльності, проте жодним чином не підтверджують факт сплати позивачем у спірний період страхових внесків.
Щодо наданих до справи листа ГУ ДПС у Одеській області від 05.04.2024 №12737/6//15-32/24-07-10 про те, що ОСОБА_1 перебувала на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Одеській області, Малиновській ДПІ як фізична особа - підприємець з 07.04.1997 до 05.04.2024, а також листом Головного управління ДПС у Одеській області від 01.05.2024 №17101/6//15-32/24-07-10 про те, що ОСОБА_1 перебувала на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Одеській області, Малиновській ДПІ як фізична особа - підприємець з 06.01.1995 до 08.04.2024, не є належними доказами, оскільки не охоплює спірний період.
Поряд із цим, суд враховує, що відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхових внесків підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 5-5 від 10.06.1994 (далі - Інструкція № 5-5, чинної у спірний період) усі підприємства, у тому числі з іноземними інвестиціями, а також громадяни які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності та виключно їхній праці, адвокати зобов`язані зареєструватись як платники внесків в органах Пенсійного фонду в районах (містах) у 10-денний строк з дня одержання свідоцтва про реєстрацію в місцевих органах державної влади, про що отримують повідомлення Фонду (додаток N 1).
Згідно з пунктом 18 Інструкції № 5-5 для обчислення суми внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності та на виключно їхній праці, а також для адвокатів, береться оподаткований чистий доход, який вираховується як різниця між валовим доходом (виручка у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, що безпосередньо пов`язані з одержанням доходу, на підставі копій податкових декларацій. Громадянам, які займаються підприємницькою діяльністю на основі патенту, нараховуються внески з тієї суми доходу, з якої визначається плата за патент.
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Інструкції про порядок обчислення сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами страхових внесків до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 06.09.1996 № 11-1 (далі - Інструкція № 11-1 (чинної у спірний період), платниками обов`язкових внесків на державне соціальне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності.
У силу вимог пункту 2.9 Інструкції від 06.09.1996 № 11-1 платники, перелічені в пп.2.2, 2.4 зобов`язані зареєструватись в органах Пенсійного фонду в районах (містах) за юридичною адресою, а платники, зазначені у п. 2.7 - за постійним місцем проживання.
Таким чином, на законодавчому рівні передбачалося зарахування до страхового (трудового) стажу для обчислення пенсій період здійснення підприємницької діяльності за умови сплати підприємцями страхових внесків до Пенсійного фонду України, які підлягали обов`язковій реєстрації як платники внесків в органах пенсійного фонду.
При цьому, означеними інструкціями також передбачалося, що платники, зазначені у пп. 2.2; 2.3; 2.4; 2.7 (Громадяни, які займаються індивідуальною підприємницькою діяльністю, а також адвокати, їх помічники, приватні нотаріуси та інші громадяни, діяльність яких заснована на приватній власності фізичної особи та виключно її праці) зобов`язані вести облік внесків до Пенсійного фонду та витрачання його коштів.
З урахуванням наведеного суд зазначає, що наданими до суду доказами не підтверджується факт сплати позивачем страхових внесків у спірний період, що з урахуванням правової позиції Верховного Суду у постанові від 26.10.2018 № 643/20104/15-а є підставою для зарахування періоду провадження підприємницької діяльності до страхового стажу особи.
Разом з тим, позивачкою надано до суду довідку №200 від 25/02-2000 про сплату страхових внесків за період з 01.10.1996 до 01.01.2000, що не охоплюється спірним періодом, проте вказує на ведення позивачкою обліку внесків до Пенсійного фонду.
Окремо суд зазначає, що відповідно до розписки-повідомлення ГУ ПФУ від 16.10.2024 за № 6772 до зави від 16.10.2024 про перерахунок пенсії « зміна надбавки -стаж», позивачкою не були надані до ГУ ПФУ вище перелічені документи, а відтак надання їх лише до суду не може свідчити про протиправність прийнятого ГУ ПФУ рішення про відмову у перерахунку пенсії, оскільки не були предметом розгляду пенсійним органом.
Враховуючи, що позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження сплати позивачем як фізичною особою-підприємцем страхових внесків у період з 1989 по 01.10.1996, а відтак не підтверджено факту сплати страхових внесків для цілей зарахування спірного періоду до страхового стажу, що є наслідком відсутності у відповідача 1 підстав для зарахування означеного періоду підприємницької діяльності позивача до страхового стажу та, відповідно, обґрунтованих висновків ГУ ПФУ в Харківській області про не підтвердження факту сплати страхових внесків за цей період.
Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову.
VII. Розподіл судових витрат.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору відсутні.
Керуючись статтями 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, 
вирішив:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська обл., 65012, код ЄДРПОУ 20987385) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

.