КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                         
Справа № 753/764/25 

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/15767/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
11 грудня 2025 року                                                                                                м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                                                                                                                   
                                   судді-доповідача      Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Музичко С.Г., Сушко Л.П.,                                                                         
 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів,
за апеляційною скаргою представника комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2025 року, постановлену під головуванням судді Сирбул О.Ф.,-    
 
  встановив:
 
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.
ОСОБА_1 просив: визнати відсутність у відповідача права вимоги до позивача у розмірі 2 833 грн 18 коп., за послуги опалення нарахованих у грудні 2021 року; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок послуги централізованого опалення (постачання теплової енергії), наданої позивачу за грудень 2021 року; стягнути з відповідача понесені судові витрати. 
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відмову від позову, закриття провадження у справі та стягнення із відповідача витрат на правничу допомогу.
У березні 2025 року від  ОСОБА_1  надійшло клопотання про зловживання відповідачем процесуальними правами, покладенняна ньогосудовихвитрат та застосуваннязаходу процесуального примусу у виді штрафу.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2025 року прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від позовних вимог до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів закрито, у зв`язку з відмовою позивача від позову і прийняття її судом.
Стягнуто із Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 6 000 грн 00 коп.
У стягненні решти витрат на правову допомогу відмовлено.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про застосування до відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заходів процесуального примусу шляхом накладення штрафу відмовлено.
В апеляційній скарзі представник КП «Київтеплоенерго» просить ухвалу суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справарозглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Ухвала суду в частині закриття провадження та відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про застосування до відповідача заходів процесуального примусу не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.
Постановляючи оскаржувану ухвалу в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн 00 коп. суд першої інстанції виходив із обсягу фактично наданих послуг, принципу співмірності та розумності судових витрат.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:                         1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);                         3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 червня 2021 року у справі  № 820/479/18 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Звертаючись до суду із заявою, представник ОСОБА_1  просила вирішити питання про стягнення з відповідачавитрат на правничу допомогу у розмірі                     10 000 грн 00 коп.  
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_1. надано копію: договору про надання правової допомоги від 01 січня 2021 року; додаткової угоди № 2 від 01 січня 2024 року; додаткової угоди № 7 від 18 грудня 2024 року; акту наданих послуг від 27 лютого 2025 року; рахунку від 27 лютого 2025 року.
В акті наданих послугзазначено:
- зустрічі із замовником, аналіз документів, вивчення судової практики, збір необхідних доказів, підготовка позовної заяви та процесуальних документів - 10 000 грн 00 коп.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, колегія суддів вважає, що зазначені представником  ОСОБА_1  витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000грн 00 коп. є завищеними та не достатньо обґрунтованими.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджуєтьсяіз висновком суду першої інстанції про стягнення з КП «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн 00 коп.
Колегія суддів вважає, що із КП «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 має бути стягнуто витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000 грн 00 коп.
Ухвала суду в частині закриття провадження та відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1. про застосування до відповідача заходів процесуального примусу відповідачем не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 01 серпня 2025 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу підлягає зміні, шляхом зменшення їх розміру з 6 000 грн 00 коп. до 1 000 грн 00 коп.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-    
   постановив:
 
Апеляційну скаргу представника комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити частково.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2025 року в частині стягненнявитрат на правничу допомогу змінити, зменшивши розмір витрат з 6 000 грн 00 коп. до 1 000 грн 00 коп.
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови складено 11 грудня 2025 року.

 

 
Суддя-доповідач                                                                                            Є.В. Болотов 

Судді:                                                                                                             С.Г. Музичко                                                                                    

                                                                                                                           Л.П. Сушко