ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/3527/20(916/4440/24)	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,
при секретарі судового засідання: Фещук В.М.,
за участю:
від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" – Москвітіна І.О.,
розглянувши апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" – арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича
на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2025, прийняте суддею Шаратовим Ю.А., м. Одеса, повний текст складено 10.09.2025,
у справі №916/3527/20(916/4440/24)
за позовом: ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" – арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія"
про визнання договору недійсним, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 3 869 089,74 грн

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Одеської області перебуває справа №916/3527/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт".
Постановою Господарського суду Одеської області від 23.03.2021 у справі №916/3527/20 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру.
08.10.2024 до суду першої інстанції від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" – арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича в межах справи про банкрутство №916/3527/20 надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія", в якій позивач просив:
1) визнати недійсним договір поставки №0109/18 від 01.09.2018;
2) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" соковитискачі із металевими столами з наступними серійними номерами:
-07924-UE-SPEED S PLUS SELF-SERV POD UA Serial number: 455375; Serial number: 455377; Serial number: 455598; Serial number: 455635; Serial number: 455636; Serial number: 455637; Serial number: 455641; Serial number: 455661; Serial number: 455664; Serial number: 455658; Serial number: 455683; Serial number: 455685; Serial number: 455688; Serial number: 455696; Serial number: 455698; Serial number: 455699; Serial number: 455700; Serial number: 455701; Serial number: 455702; Serial number: 455703; Serial number: 455705; Serial number: 455706; Serial number: 455707; Serial number: 455710; Serial number: 455711;
-07924-UE-SPEED S PLUS SELF-SERV POD UA Serial number: 455492;
-08148-UE-SPEED S PLUS SELF-SERV POD UA Serial number: 454685;
-08148-UE-ORANGE VERSZTILE PRO PODIUM UE ORANGE Serial number: 454564;
3) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" суму вартості 23 соковитискачів, які були нею відчужені на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо Фуд", у розмірі 3869089,74 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що активи боржника – Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" у вигляді вищенаведених соковитискачів були виведені на підставі фіктивних правочинів, укладених з метою завдати шкоду кредиторам (фраудаторних правочинів).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.11.2024 прийнято вищенаведену позовну заяву до розгляду в межах провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт", відкрито провадження та присвоєно справі за вказаним позовом №916/3527/20(916/4440/24).
Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.09.2025 у справі №916/3527/20(916/4440/24) (суддя Шаратов Ю.А.) відмовлено у задоволенні позову; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами Господарського суду Одеської області від 19.12.2024 та від 04.08.2025 у справі №916/3527/20(916/4440/24).
Дане судове рішення мотивоване недоведеністю позивачем наявності правових підстав для визнання оспорюваного договору поставки недійсним, що також зумовило необхідність відмови у задоволенні похідних позовних вимог про зобов`язання повернути майно, передане за вказаним договором, та про стягнення вартості майна, яке не може бути повернуте відповідачем внаслідок його подальшого відчуження.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" – арбітражний керуючий Багінський Артем Олександрович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2025 у справі №916/3527/20(916/4440/24) та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Зокрема, апелянт наголошує на тому, що оспорюваний договір поставки підлягає визнанню недійсним внаслідок його фраудаторності через призму пов`язаності осіб, моменту його укладення, необґрунтованого зниження ціни товару, безоплатності відчуження майна внаслідок штучного зарахування зустрічних вимог, а також порушення порядку укладення значного правочину.
У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 26.11.2025 (вх.№3871/25/Д3 від 27.11.2025) Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін, посилаючись на те, що договір поставки №0109/18 від 01.09.2018, який оспорюється в межах цієї справи, та договір про зарахування зустрічних однорідних вимог №0112-20 від 01.12.2020, щодо якого діє презумпція правомірності правочину, укладені між сторонами належним чином з дотримання вимог законодавства, оскільки уцінка обладнання здійснювалася внаслідок його поганого стану, жодний конфлікт інтересів був відсутній і відчуження позивачем майна не було безоплатним.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 13.11.2025 у справі №916/3527/20(916/4440/24) за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження.
В подальшому ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 вирішено розглянути апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" – арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2025 у справі №916/3527/20(916/4440/24) поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, та призначено дану справу до розгляду на 14.01.2026 о 12:00.
У судовому засіданні 14.01.2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" висловив заперечення проти задоволення апеляційної скарги; ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" – арбітражний керуючий Багінський Артем Олександрович участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (т.5 а.с.119).
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія", обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
01.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" ("Постачальник") в особі директора Кобка С.Л. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" ("Покупець") в особі директора Бандурка О.О. укладено договір поставки №0109/18 (далі – договір №0109/18 від 01.09.2018), за умовами пунктів 1.1, 1.2 якого Постачальник зобов`язується передати на умовах даного договору у власність Покупця товар – соковитискачі професійні ZUMEX SPEED S PLUS SELF, комплектуючі та запчастини до них, а Покупець зобов`язується сплатити їх повну вартість та прийняти даний товар. Найменування, кількість, асортимент, ціна товару, що поставляється, визначаються у специфікаціях, які оформлюються як додатки до даного договору, які є невід`ємною частиною договору, згідно з замовленнями Покупця.
Ціна товару визначається відповідно до специфікацій, які є додатками до цього договору. Загальна сума договору складається з сум грошових коштів, що мають бути сплачені Покупцем згідно зі специфікаціями. У випадку зміни цін на товар (комплектуючі), прийняття законодавчих актів, що впливають на формування ціни, вартість одиниці продукції може змінюватись, за умови, якщо зазначена зміна не приведе до збільшення суми, визначеної в договорі. Оплата проводиться шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника після поставки продукції на підставі рахунку та накладної (пункти 2.1-2.4 договору №0109/18 від 01.09.2018).
Відповідно до пункту 4.1 договору №0109/18 від 01.09.2018 поставка продукції здійснюється на умовах, що визначені у специфікаціях, які оформлені як додатки до цього договору.
Згідно з пунктом 5.2 договору №0109/18 від 01.09.2018 Постачальник несе відповідальність за якість товару. Якщо при прийомі-передачі продукції за якістю Покупець виявить, що продукція не відповідає специфікаціям, взаємоузгодженим стандартам або вимогам, що звичайно ставляться до цієї продукції, то Покупець має право сплатити тільки 50% вартості товару.
В силу пунктів 8.1, 8.2 договору №0109/18 від 01.09.2018 цей договір вступає в силу з дати його укладення та підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2020, але все одно до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. У разі якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не заявить про його припинення, то даний договір вважатиметься автоматично продовженим на наступні роки і на тих самих умовах.
Пунктами 8.3, 8.4 договору №0109/18 від 01.09.2018 передбачено, що будь-які зміни та доповнення до договору чинні лише за умови їх складання у письмовій формі, підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками. Всі додатки та доповнення до договору є його невід`ємною частиною, про що зазначається у даних документах.
В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" підписано низку додатків до договору №0109/18 від 01.09.2018, якими передбачено постачання професійних соковитискачів та комплектуючих до них на суму 9448632,94 грн з ПДВ (зокрема, соковитискачів у кількості 59 шт. на суму 7786272,26 грн з ПДВ), а саме:
-додаток №1 від 05.09.2018, в якому викладена специфікація щодо поставки полиць для пляшок (кількість – 3 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 5000 грн, загальна вартість без ПДВ – 15000 грн) та соковитискачів професійних ZUMEX SPEED S PLUS SELF (кількість – 3 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 150000 грн, загальна вартість без ПДВ – 450000 грн). Всього разом з ПДВ (20%) – 558000 грн;
-додаток №2 від 13.12.2018, в якому викладена специфікація щодо поставки полиць для пляшок (кількість – 5 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 5000 грн, загальна вартість без ПДВ – 25000 грн) та соковитискачів професійних ZUMEX SPEED S PLUS SELF (кількість – 5 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 150000 грн, загальна вартість без ПДВ – 750000 грн). Всього разом з ПДВ (20%) – 930000 грн;
-додаток №3 від 06.02.2019, в якому викладена специфікація щодо поставки полиці для пляшок (кількість – 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 5000 грн, загальна вартість без ПДВ – 5000 грн) та соковитискача професійного ZUMEX SPEED S PLUS SELF (кількість – 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 150000 грн, загальна вартість без ПДВ – 150000 грн). Всього разом з ПДВ (20%) – 186000 грн;
-додаток №4 від 16.06.2019, в якому викладена специфікація щодо поставки полиці для пляшок (кількість – 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 5000 грн, загальна вартість без ПДВ – 5000 грн) та соковитискача професійного ZUMEX SPEED S PLUS SELF (кількість – 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 150000 грн, загальна вартість без ПДВ – 150000 грн). Всього разом з ПДВ (20%) – 186000 грн;
-додаток №5 від 20.10.2019, в якому викладена специфікація щодо поставки полиці для пляшок (кількість – 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 5410 грн, загальна вартість без ПДВ – 5410 грн), соковитискача професійного ZUMEX SPEED S PLUS SELF (кількість – 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 140000 грн, загальна вартість без ПДВ – 140000 грн), валів системи і фільтру (кількість – 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 2080 грн, загальна вартість без ПДВ – 2080 грн), комплекту блокування прибирання (кількість – 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 1650 грн, загальна вартість без ПДВ – 1650 грн) та лівого пристосування викиду шкірки OUTPUT SPEED S PLUS LEFT SIDE (кількість – 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 350 грн, загальна вартість без ПДВ – 350 грн). Всього разом з ПДВ (20%) – 179388 грн;
-додаток №6 від 11.11.2019, в якому викладена специфікація щодо поставки PULPOUT системи, покриття (кількість – 5 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 728,15 грн, загальна вартість без ПДВ – 3640,75 грн), валів системи відводу м`якоті та фільтру PULP OUT SYSTEM SHAFTS AND FILTER (кількість – 2 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 2320,03 грн, загальна вартість без ПДВ – 4640,06 грн), кришок SPEED S PLUS (кількість – 2 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 6004,76 грн, загальна вартість без ПДВ – 12009,52 грн), правого бокового виходу SPEED PRO (кількість – 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 1637,66 грн, загальна вартість без ПДВ – 1637,66 грн), профілів передньої кришки SPEED PRO/S PLUS FRONT COVER (кількість – 4 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 409,42 грн, загальна вартість без ПДВ – 1637,68 грн) та блокувань виходу кришки COVER OUTPUT LOCK (кількість – 3 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 181,96 грн, загальна вартість без ПДВ – 545,88 грн). Всього разом з ПДВ (20%) – 28933,85 грн;
-додаток №7 від 11.11.2019, в якому викладена специфікація щодо поставки лівого пристосування викиду шкірки OUTPUT SPEED S PLUS LEFT SIDE (кількість – 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 363,93 грн, загальна вартість без ПДВ – 363,93 грн), валів системи відводу м`якоті та фільтру PULP OUT SYSTEM SHAFTS AND FILTER (кількість – 3 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 2080 грн, загальна вартість без ПДВ – 6240 грн), кришки SPEED S PLUS (кількість – 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 6004,76 грн, загальна вартість без ПДВ – 6004,76 грн) та валів системи і фільтру (кількість – 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 2320,03 грн, загальна вартість без ПДВ – 2320,03 грн). Всього разом з ПДВ (20%) – 17914,45 грн;
-додаток №8 від 02.02.2020, в якому викладена специфікація щодо поставки кришок SPEED S PLUS (кількість – 2 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 5416,665 грн, загальна вартість без ПДВ – 10833,33 грн). Всього разом з ПДВ (20%) – 13000 грн;
-додаток №9 від 15.05.2020, в якому викладена специфікація щодо поставки соковитискачів професійних ZUMEX SPEED S PLUS SELF (кількість – 11 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 127593,69 грн, загальна вартість без ПДВ – 1403530,59 грн). Всього разом з ПДВ (20%) – 1684236,73 грн;
-додаток №10 від 01.06.2020, в якому викладена специфікація щодо поставки соковитискачів професійних ZUMEX SPEED S PLUS SELF (кількість – 27 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 127593,69 грн, загальна вартість без ПДВ – 3445029,63 грн). Всього разом з ПДВ (20%) – 4134035,61 грн;
-додаток №11 від 01.09.2020, в якому викладена специфікація щодо поставки соковитискачів професійних ZUMEX SPEED S PLUS SELF (кількість – 10 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 127593,69 грн, загальна вартість без ПДВ – 1275936,90 грн). Всього разом з ПДВ (20%) – 1531124,30 грн.
На виконання договору №0109/18 від 01.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" підписано видаткові накладні на поставку професійних соковитискачів у кількості 64 шт. на суму 10082958,79 грн, а саме: №7 від 06.09.2018 (кількість – 3 шт.) на суму 540000 грн, №371 від 14.12.2018 (кількість – 2 шт.) на суму 360000 грн, №779 від 29.12.2018 (кількість – 3 шт.) на суму 540000 грн, №163 від 09.02.2019 (кількість – 1 шт.) на суму 180000 грн, №660 від 17.06.2019 (кількість – 1 шт.) на суму 180000 грн, №876 від 21.10.2019 (кількість – 1 шт.) на суму 168000 грн, №4 від 16.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №5 від 16.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №6 від 17.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №7 від 17.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №8 від 18.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №9 від 18.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №10 від 19.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №11 від 19.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №12 від 20.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №13 від 21.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №14 від 22.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №15 від 01.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №16 від 01.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №17 від 02.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №18 від 02.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №19 від 03.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №20 від 03.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №21 від 04.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №22 від 04.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №23 від 05.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №24 від 05.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №25 від 06.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №26 від 06.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №27 від 07.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №28 від 07.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №44 від 08.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №45 від 08.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №46 від 08.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №47 від 09.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №48 від 09.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №49 від 10.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №50 від 10.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №51 від 11.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №52 від 11.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №53 від 12.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №54 від 13.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №55 від 13.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №56 від 14.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №29 від 01.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №30 від 01.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №31 від 02.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №32 від 02.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №33 від 03.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №34 від 03.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №35 від 04.09.2020 (кількість 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №36 від 04.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №37 від 05.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №38 від 05.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №39 від 19.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №40 від 19.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №41 від 20.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №42 від 20.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №43 від 20.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн.
Крім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" на виконання договору №0109/18 від 01.09.2018 підписано видаткові накладні на поставку комплектуючих до соковитискачів на суму 131237,70 грн, а саме: №7 від 06.09.2018 на суму 18000 грн, №371 від 14.12.2018 на суму 12000 грн, №779 від 29.12.2018 на суму 18000 грн, №163 від 09.02.2019 на суму 6000 грн, №660 від 17.06.2019 на суму 6000 грн, №927 від 25.10.2019 на суму 2496,70 грн, №876 від 21.10.2019 на суму 6492 грн, №874 від 22.10.2019 на суму 4476 грн, №875 від 22.10.2019 на суму 420 грн, №879 від 12.11.2019 на суму 28278,80 грн, №906 від 18.11.2019 на суму 3220,75 грн, №930 від 18.11.2019 на суму 2496,70 грн, №908 від 20.11.2019 на суму 7205,70 грн, №907 від 22.11.2019 на суму 218,35 грн, №950 від 29.11.2019 на суму 436,70 грн, №951 від 26.11.2019 на суму 2496 грн, №2 від 03.02.2020 на суму 13000 грн.
Поряд з цим, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" підписано зворотні видаткові накладні на повернення професійних соковитискачів, поставлених за договором №0109/18 від 01.09.2018, у кількості 8 шт. на загальну суму 1224899,44 грн, зокрема: №2 від 30.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму -153112,43 грн, №3 від 30.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 153112,43 грн, №4 від 30.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 153112,43 грн, №5 від 30.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 153112,43 грн, №6 від 30.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 153112,43 грн, №7 від 30.10.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 153112,43 грн, №8 від 30.10.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 153112,43 грн, №9 від 30.10.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 153112,43 грн.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" зареєстровано податкові накладні, які стосуються господарських операцій з поставки соковитискачів у кількості 59 шт. на загальну суму 9317396,64 грн, а саме: №8 від 06.09.2018 (кількість – 3 шт.) на суму 540000 грн, №492 від 14.12.2018 (кількість – 2 шт.) на суму 360000 грн, №533 від 29.12.2018 (кількість – 3 шт.) на суму 540000 грн, №143 від 09.02.2019 (кількість – 1 шт.) на суму 180000 грн, №665 від 17.06.2019 (кількість – 1 шт.) на суму 180000 грн, №896 від 21.10.2019 (кількість – 1 шт.) на суму 168000 грн, №3 від 16.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №5 від 16.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №6 від 17.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №7 від 17.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №8 від 18.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №9 від 18.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №10 від 19.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №11 від 19.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №12 від 20.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №13 від 21.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №14 від 22.05.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №15 від 01.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №16 від 01.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №17 від 02.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №18 від 02.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №19 від 03.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №20 від 03.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №21 від 04.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №22 від 04.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №23 від 05.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №24 від 05.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №25 від 06.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №26 від 06.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №27 від 07.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №28 від 07.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №29 від 08.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №30 від 08.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №31 від 08.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №32 від 09.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №33 від 09.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №34 від 10.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №35 від 10.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №36 від 11.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №37 від 11.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №38 від 12.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №39 від 13.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №40 від 13.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №41 від 14.06.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №29 від 01.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №31 від 01.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №32 від 02.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №33 від 02.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №35 від 03.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №36 від 03.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №37 від 04.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №38 від 04.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №39 від 05.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн, №40 від 05.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму 153112,43 грн.
В подальшому Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" оформлено та зареєстровано розрахунки коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних у зв`язку із поверненням професійних соковитискачів, поставлених за №0109/18 від 01.09.2018, у кількості 8 шт. на суму 1224899,44 грн, зокрема: №46 від 30.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 153112,43 грн, №47 від 30.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 153112,43 грн, №48 від 30.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 153112,43 грн, №51 від 30.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 153112,43 грн, №52 від 30.09.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 153112,43 грн, №68 від 30.10.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 153112,43 грн, №69 від 30.10.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 153112,43 грн, №70 від 30.10.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 153112,43 грн.
З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" оформлено та підписано акти технічного огляду обладнання, а саме:
-від 02.06.2020 (об`єкт огляду – соковитискач професійний ZUMEX SPEED S PLUS SELF, який був отриманий за видатковою накладною №16 від 01.06.2020; проведено зовнішній технічний огляд обладнання – автомат для виробництва соків фреш з цитрусу та гранату торговельної марки ZUMEX №455683; результат перевірки – обладнання знаходиться у неробочому стані; захисне покриття без дефектів, показників зовнішнього втручання не встановлено; виявлено такі дефекти: машинка не вмикається (немає струму), відсутнє кріплення правої бокової кришки, відсутня планка від розбризкування соку, електронний модуль не у робочому стані, фільтр валів системи відводу м`якоті порваний, знос верхнього та нижнього пресу);
-від 02.06.2020 (об`єкт огляду – соковитискач професійний ZUMEX SPEED S PLUS SELF, який був отриманий за видатковою накладною №15 від 01.06.2020; проведено зовнішній технічний огляд обладнання – автомат для виробництва соків фреш з цитрусу та гранату торговельної марки ZUMEX №455658; результат перевірки – відсутні корпус передньої кришки, правий та лівий бокові виходи, щітка для чистки, очищаюча щітка, кіркознімач 2 шт., кришка виходу системи відводу м`якоті, кран; знос валу системи відводу м`якоті та фільтру; передня кришка з нержавіючої сталі затерта, наявні подряпини);
-від 03.06.2020 (об`єкт огляду – соковитискач професійний ZUMEX SPEED S PLUS SELF, який був отриманий за видатковою накладною №17 від 02.06.2020; проведено зовнішній технічний огляд обладнання – автомат для виробництва соків фреш з цитрусу та гранату торговельної марки ZUMEX №455704; результат перевірки – відсутні корпус передньої кришки, правий боковий вихід, лівий боковий вихід, електронний кабель, ніж, щітка для чистки, очищаюча щітка, кришка виходу системи відводу м`якоті; передня кришка з нержавіючої сталі затерта, наявні подряпини);
-від 03.06.2020 (об`єкт огляду – соковитискач професійний ZUMEX SPEED S PLUS SELF, який був отриманий за видатковою накладною №18 від 02.06.2020; проведено зовнішній технічний огляд обладнання – автомат для виробництва соків фреш з цитрусу та гранату торговельної марки ZUMEX №455376; результат перевірки – відсутні вали системи відводу м`якоті та фільтр, захист кабелю, кришка виходу системи відводу м`якоті, кіркознімачі, щітка для чистки, очищаюча щітка; знос лівий боковий вихід, нижній прес; передня кришка з нержавіючої сталі затерта, наявні подряпини, зламано кріплення правого бокового виходу, тріщина корпусу передньої кришки);
-від 04.06.2020 (об`єкт огляду – соковитискач професійний ZUMEX SPEED S PLUS SELF, який був отриманий за видатковою накладною №19 від 03.06.2020; проведено зовнішній технічний огляд обладнання – автомат для виробництва соків фреш з цитрусу та гранату торговельної марки ZUMEX №455657; результат перевірки – знос корпусу передньої кришки, правого бокового виходу, лівого бокового виходу, валів системи відводу м`якоті та фільтру, кіркознімач 2 шт., верхній та нижній прес, пластина подаючого приладу; відсутні щітка для чистки, очищаюча щітка; деформація правої та лівої двері подіуму; передня кришка з нержавіючої сталі затерта, наявні подряпини);
-від 04.06.2020 (об`єкт огляду – соковитискач професійний ZUMEX SPEED S PLUS SELF, який був отриманий за видатковою накладною №20 від 03.06.2020; проведено зовнішній технічний огляд обладнання – автомат для виробництва соків фреш з цитрусу та гранату торговельної марки ZUMEX №455711; результат перевірки – знос кіркознімач 2 шт. верхній та нижній прес; відсутні щітка для чистки, очищаюча щітка, кришка виходу для системи відводу м`якоті, кришка від розбризкування соку, захист кабелю, кріплення крану; тріщина корпусу передньої кришки, правого та лівого бокового виходу; передня кришка з нержавіючої сталі затерта, наявні подряпини);
-від 05.06.2020 (об`єкт огляду – соковитискач професійний ZUMEX SPEED S PLUS SELF, який був отриманий за видатковою накладною №21 від 04.06.2020; проведено зовнішній технічний огляд обладнання – автомат для виробництва соків фреш з цитрусу та гранату торговельної марки ZUMEX №455731; результат перевірки – знос правого бокового виходу, кіркознімачу 2 шт., верхнього та нижнього пресу; відсутні щітка для чищення, очищаюча щітка, кришка виходу для системи відводу м`якоті, кришка від розбризкування соку; тріщина корпусу передньої кришки, правого та лівого бокового виходу; передня кришка з нержавіючої сталі затерта, наявні подряпини; електронний модуль у несправному стані);
-від 05.06.2020 (об`єкт огляду – соковитискач професійний ZUMEX SPEED S PLUS SELF, який був отриманий за видатковою накладною №22 від 04.06.2020; проведено зовнішній технічний огляд обладнання – автомат для виробництва соків фреш з цитрусу та гранату торговельної марки ZUMEX №455690; результат перевірки – знос правого та лівого бокового виходу, верхнього та нижнього пресу; відсутні кришка виходу для системи відводу м`якоті, кришка від розбризкування соку, лівий кіркознимач, кріплення пресу; тріщина корпусу передньої кришки; передня кришка з нержавіючої сталі затерта, наявні подряпини; у валах системи відводу м`якоті порваний фільтр);
-від 06.06.2020 (об`єкт огляду – соковитискач професійний ZUMEX SPEED S PLUS SELF, який був отриманий за видатковою накладною №23 від 05.06.2020; проведено зовнішній технічний огляд обладнання – автомат для виробництва соків фреш з цитрусу та гранату торговельної марки ZUMEX №455622; результат перевірки – знос лівого бокового виходу, верхнього та нижнього пресу; відсутні кришка виходу для системи відводу м`якоті, кришка від розбризкування соку, щітка для чищення, очищаюча щітка; тріщина корпусу передньої кришки; передня кришка з нержавіючої сталі стерта, наявні подряпини; у валах системи відводу м`якоті порваний фільтр, у правому боковому виході зламане кріплення);
-від 06.06.2020 (об`єкт огляду – соковитискач професійний ZUMEX SPEED S PLUS SELF, який був отриманий за видатковою накладною №24 від 05.06.2020; проведено зовнішній технічний огляд обладнання – автомат для виробництва соків фреш з цитрусу та гранату торговельної марки ZUMEX №455637; результат перевірки – знос верхнього та нижнього пресу; відсутні кришка виходу для системи відводу м`якоті, кришка від розбризкування соку, щітка для чищення, очищаюча щітка, фільтр в лотку; відсутнє кріплення правого та лівого бокового виходу; тріщина корпусу передньої кришки; передня кришка з нержавіючої сталі затерта, наявні подряпини; зламаний лівий кіркознімач);
-від 07.06.2020 (об`єкт огляду – соковитискач професійний ZUMEX SPEED S PLUS SELF, який був отриманий за видатковою накладною №25 від 06.06.2020; проведено зовнішній технічний огляд обладнання – автомат для виробництва соків фреш з цитрусу та гранату торговельної марки ZUMEX №455706; результат перевірки – знос валів системи відводу м`якоті та фільтру, верхнього та нижнього пресу, пластини подаючого приладу; відсутні кришка виходу для системи відводу м`якоті, кришка від розбризкування соку, щітка для чищення, очищаюча щітка; відсутнє кріплення правого та лівого бокового виходу; тріщина корпусу передньої кришки, правого та лівого бокового виходу; передня кришка з нержавіючої сталі затерта, наявні подряпини);
-від 07.06.2020 (об`єкт огляду – соковитискач професійний ZUMEX SPEED S PLUS SELF, який був отриманий за видатковою накладною №26 від 06.06.2020; проведено зовнішній технічний огляд обладнання – автомат для виробництва соків фреш з цитрусу та гранату торговельної марки ZUMEX №455636; результат перевірки – знос валів системи відводу м`якоті та фільтру, верхнього та нижнього пресу, пластини подаючого приладу; кіркознімачу 2 шт.; відсутні кришка виходу для системи відводу м`якоті, щітка для чищення, очищаюча щітка; тріщина корпусу передньої кришки; передня кришка з нержавіючої сталі затерта, наявні подряпини., затерті правий і лівий бокові виходи; не в робочому стані колесо подіуму з фіксатором, ящик збору відходів).
В адресованому Товариству з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" листі №10/06-1 від 10.06.2020 відповідач повідомив про те, що згідно з договором №0109/18 від 01.09.2018 та додатком №10 від 01.06.2020 до нього у період з 01.06.2020 по 06.06.2020 було отримано соковитискачі професійні ZUMEX SPEED S PLUS SELF у загальній кількості 12 шт. за ціною 153112,43 грн відповідно до видаткових накладних №15 від 01.06.2020, №16 від 01.06.2020, №17 від 02.06.2020, №18 від 02.06.2020, №19 від 03.06.2020, №20 від 03.06.2020, №21 від 04.06.2020, №22 від 04.06.2020, №23 від 05.06.2020, №24 від 05.06.2020, №25 від 06.06.2020 та №26 від 06.06.2020, але у результаті технічного огляду вказаних соковитискачів встановлено, що обладнання знаходиться у неробочому стані, має дефекти та недоліки, що зазначені в актах технічного огляду обладнання. З огляду на викладене, відповідач просив розглянути можливість заміни дефектних соковитискачів на технічно справні, або їх повернення чи перегляд договірної ціни у зв`язку із необхідністю понесення значних додаткових витрат на їх відновлення, при цьому за оцінкою товариства прийнятна договірна ціною дефектних соковитискачів може бути на рівні не вище 76556,21 грн за 1 машину.
За результатами опрацювання вищенаведеного звернення Товариство з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" надало відповідь №1 від 20.06.2020, в якій зазначило про відсутність можливості здійснити заміну технічно несправних соковитискачів внаслідок їх відсутності у такій кількості, між тим, усвідомлюючи, що для їх відновлення вимагатимуться додаткові витрати, підприємство погодилося із пропозицією щодо встановлення договірної ціни на рівні 76556,21 грн за 1 соковитискач.
У листі №29/08 від 29.08.2020 відповідач, посилаючись на раніше висловлену згоду Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" на зміну договірної ціни, просив останнього або терміново підписати додаткову угоду, або погодитись із поверненням соковитискачів.
02.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" підписано:
-додаткову угоду про внесення змін до додатку №10 до договору №0109/18 від 01.09.2018, в якій викладено нову специфікацію щодо поставки соковитискачів професійних ZUMEX SPEED S PLUS SELF (кількість – 15 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 127593,69 грн, загальна вартість без ПДВ – 1913905,35 грн) та соковитискачів професійних ZUMEX SPEED S PLUS SELF (кількість – 12 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 63796,85 грн, загальна вартість без ПДВ – 765562,20 грн). Всього разом з ПДВ (20%) – 3215361,06 грн;
-акт зміни ціни до додаткової угоди про внесення змін до додатку №10 до договору №0109/18 від 01.09.2018, в якому узгоджено нову ціну соковитискачів професійних ZUMEX SPEED S PLUS SELF (кількість – 12 шт., ціна за одиницю без ПДВ – 63796,85 грн, загальна вартість без ПДВ – 765562,20 грн). Всього разом з ПДВ (20%) – 918674,64 грн.
З огляду на підписання вищенаведених додаткової угоди від 02.11.2020 про внесення змін до додатку №10 до договору №0109/18 від 01.09.2018 та акту зміни ціни від 02.11.2020, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" оформлено та зареєстровано розрахунки коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних щодо 12 шт. соковитискачів на суму 918674,52 грн, а саме: №72 від 02.11.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 76556,21 грн, №73 від 02.11.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 76556,21 грн, №74 від 02.11.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 76556,21 грн, №76 від 02.11.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 76556,21 грн, №77 від 02.11.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 76556,21 грн, №78 від 02.11.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 76556,21 грн, №79 від 02.11.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 76556,21 грн, №80 від 02.11.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 76556,21 грн, №81 від 02.11.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 76556,21 грн, №82 від 02.11.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 76556,21 грн, №84 від 02.11.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 76556,21 грн, №85 від 02.11.2020 (кількість – 1 шт.) на суму (-) 76556,21 грн.
Відповідач здійснив оплату вартості товару за договором №0109/18 від 01.09.2018 на загальну суму 2199464 грн, що підтверджується випискою Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" по рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" за період з 01.01.2017 по 04.09.2023 (зокрема, 5000 грн – 22.10.2018; 75000 грн – 09.11.2018; 20000 грн – 16.11.2018; 30000,00 грн – 03.12.2018; 60000 грн – 03.01.2019; 10000 грн – 14.01.2019; 130000 грн – 14.01.2019; 25000 грн – 16.01.2019; 1100000 грн – 06.02.2019; 30000 грн – 21.02.2019; 15000 грн – 18.03.2019; 20000 грн – 28.03.2019; 27000 грн – 28.03.2019; 46000 грн – 29.05.2019; 30000 грн – 18.06.2019; 30000 грн – 16.07.2019; 30000 грн – 06.08.2019; 20000 грн – 08.08.2019; 60000 грн – 09.08.2019; 70000 грн – 18.09.2019; 3300 грн – 24.09.2019; 23700 грн – 07.10.2019; 13000 грн – 13.11.2019; 17000 грн – 13.11.2019; 149364 грн – 21.11.2019; 12000 грн – 21.04.2020; 1000 грн – 28.04.2020; 13000 грн – 06.05.2020; 12500 грн – 20.05.2020; 10000 грн – 04.06.2020; 20000 грн – 04.08.2020; 10000 грн – 19.08.2020; 15000 грн – 21.08.2020; 10000 грн – 04.09.2020; 20000 грн – 17.09.2020; 15000 грн – 01.10.2020; 4000 грн – 02.11.2020; 10500 грн – 24.11.2020; 7100 грн – 30.11.2020.
01.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" ("Сторона-1") в особі директора Бандурко О.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" ("Сторона-2") в особі директора Кобко С.Л. укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог №0112-20 (далі – договір №0112-20 від 01.12.2020), відповідно до пункту 1 якого Сторона-1 і Сторона-2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі статті 601 Цивільного кодексу України про зарахування зустрічних однорідних вимог, що випливають з нижчезазначених договорів, у яких Сторона-1 і Сторона-2 є сторонами, а саме:
-за договором поставки №0109/18 від 01.09.2018 Сторона-1 є боржником, а Сторона-2 є кредитором при виконанні грошового зобов`язання у сумі 5105698,98 грн;
-за договором поставки №03/09-18 від 03.09.2018 Сторона-1 є кредитором, а Сторона-2 є боржником при виконанні грошового зобов`язання у сумі 3126377,85 грн;
-за договором №11/03-20 від 11.03.2020 Сторона-1 є кредитором, а Сторона-2 є боржником при виконанні грошового зобов`язання у сумі 2023500 грн.
У пункті 2 договору №0112-20 від 01.12.2020 визначено, що у результаті проведення зарахування з моменту підписання цього договору:
-заборгованість Сторони-1 перед Стороною-2 за договором поставки №0109/18 від 01.09.2018 вважається погашеною повністю;
-заборгованість Сторони-2 перед Стороною-1 за договором поставки №03/09-18 від 03.09.2018 вважається погашеною повністю;
-заборгованість Сторони-2 перед Стороною-1 за договором №11/03-20 від 11.03.2020 вважається погашеною частково на суму 1979321,13 грн і складає 44178,87 грн.
Підписання цього договору сторонами свідчить про відсутність будь-яких претензій сторін одна до одної (пункт 3 договору №0112-20 від 01.12.2020).
На підставі договору поставки №С-1823 від 01.03.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільпо Фуд", відповідачем було продано придбані останнім у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" соковитискачі у кількості 23 шт.
У матеріалах справи також містяться:
-договір іпотеки №CLMВ000136/6 від 02.03.2020, який укладений між ОСОБА_1 ("Іпотекодавець") та Акціонерним товариством "АЛЬФА-БАНК" ("Іпотекодержатель") і за умовами якого Іпотекодавець у забезпечення виконання кредитних зобов`язань боржників – Товариства з обмеженою відповідальністю "Атаман Імпорт" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" передає Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно: домоволодіння загальною площею 408,9 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу; земельна ділянка площею 0,06 га, кадастровий номер: 5110136900:24:003:0148 та належить Іпотекодавцю на праві власності.
-договір іпотеки №CLMВ000359/6 від 06.08.2020, який укладений між ОСОБА_1 ("Іпотекодавець") та Акціонерним товариством "АЛЬФА-БАНК" ("Іпотекодержатель") і згідно з яким Іпотекодавець у забезпечення виконання кредитних зобов`язань боржників – Товариства з обмеженою відповідальністю "Атаман І К" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" передає Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно: домоволодіння загальною площею 408,9 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу; земельна ділянка площею 0,06 га, кадастровий номер: 5110136900:24:003:0148 та належить Іпотекодавцю на праві власності.
-договір поставки №03/09-18 від 03.09.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт";
-договір позики (поворотної фінансової допомоги) №15/08-18 від 15.08.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт";
-договір про відступлення права вимоги та заміну кредитора №11/03-20 від 11.03.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт", Товариством з обмеженою відповідальністю "Атаман Імпорт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія";
-договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" б/н від 07.12.2020, укладений між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець)
-повідомлення про прийняття працівників на роботу, складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт";
-відомості з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про реєстраційні дані та джерела отримання доходів;
-заяви свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;
-ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2024 у справі №947/24078/24, якою накладено арешт із забороною користування та розпорядження на окремі речі, що були тимчасово вилучені в ході проведення обшуку від 03.09.2024 у приміщеннях, які використовує у своїй діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" за зазначеними у цій ухвалі географічними координатами, шляхом заборони користування та розпорядження майном;
-адресована Товариству з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" претензія Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" №01/09-2020-1 від 01.09.2020;
-статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт", затверджений рішенням загальних зборів учасників, оформленим протоколом №1508/ВС від 15.08.2018.
Предметом спору у даній справі є вимоги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" – арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича про визнання недійсним договору №0109/18 від 01.09.2018, про зобов`язання відповідача повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" соковитискачі із металевими столами з серійними номерами відповідно до переліку, викладеного у прохальній частині позову, та про стягнення з відповідача суми вартості 23 соковитискачів, які були відчужені на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо Фуд", у розмірі 3869089,74 грн.
Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд послався на недоведеність позивачем наявності правових підстав для визнання оспорюваного договору поставки недійсним, що також зумовило необхідність відмови у задоволенні похідних позовних вимог про зобов`язання повернути майно, передане за вказаним договором, та про стягнення вартості майна, яке не може бути повернуте відповідачем внаслідок його подальшого відчуження.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За приписами частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Згідно з положеннями статей 2, 4, 5 Господарського процесуального кодексу України, а також статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Тому задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.
Аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який передбачає концентрацію спорів, стороною яких є боржник, у межах справи про банкрутство задля судового контролю в межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів.
Так, відповідно до положень статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Наведена норма кореспондується з пунктом 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів.
Звертаючись із вимогами про визнання недійсним правочину, заявник згідно з положеннями статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України повинен довести наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення. Без доведення обставин недодержання сторонами в момент вчинення оспорюваного правочину конкретних вимог законодавства у суду відсутні підстави для визнання його недійсним.
Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, згідно з якими, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Розгляд та захист порушених справ у межах справи про банкрутство має певні характерні особливості, що відрізняються від позовного провадження. Передусім це зумовлено специфікою провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.
До таких засобів віднесено інститут визнання недійсними правочинів боржника та спростування майнових дій боржника у межах справи про банкрутство, закріплений у статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до частини першої статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав: боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.
Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування (частина друга статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства).
Згідно з частиною третьою статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства у разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.
Отже, законодавство у сфері банкрутства містить спеціальні та додаткові, порівняно із нормами Цивільного кодексу України, підстави для визнання оспорюваних правочинів недійсними, і застосовуються тоді, коли боржник перебуває в особливому правовому режимі, який врегульовано законодавством про банкрутство.
На відміну від Цивільного кодексу України, Кодекс України з процедур банкрутства не визначає вимоги до укладеного правочину, а встановлює спеціальні правила та врегульовує процедуру визнання недійсними правочинів (договорів), укладених боржником, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, та містить спеціальні положення щодо строків (сумнівного періоду протягом якого боржник вчиняє правочини), суб`єктів (осіб, які мають ініціювати право визнання договорів недійсними) і переліку підстав, за наявності яких можна визнавати правочини недійсними.
Звернення в межах справи про банкрутство з позовом про визнання недійсними правочинів боржника можливе як на підставі загальних засад цивільного законодавства (в силу недопустимості зловживання правом), так і на підставі спеціальної норми, передбаченої Кодексом України з процедур банкрутства. Зазначені способи є належними способами захисту, які, з урахуванням обставин справи, гарантують практичну й ефективну можливість захисту порушених прав кредиторів та боржника.
Інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності – максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.
Водночас однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які мають право розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.
Частиною третьою статті 13 Цивільного кодексу України визначено, що не допускаються дії особи, які вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.
Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, й це передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор має право розраховувати, що всі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.
Використання особою належного їй суб`єктивного права не для задоволення легітимних інтересів, а з метою заподіяння шкоди кредиторам, ухилення від виконання зобов`язань перед кредиторами є очевидним використанням приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню ("вживанням права на зло").
За цих умов недійсність договору як приватно-правова категорія є інструментом, який покликаний не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати.
Фраудаторними правочинами в юридичній науці та в останні роки в українській судовій практиці називають договори, що вчиняються з метою завдати шкоди кредитору. Цей термін походить від англ. "fraud" – шахрайство, підроблення, афера. Значення цього слова розкривається внутрішнім змістом тих категорій і понять, які вони називають.
У Цивільному кодексі України немає окремого визначення фраудаторних правочинів, їх ідентифікація досягається через застосування принципів (загальних засад) цивільного законодавства та меж здійснення цивільних прав. Спільною ознакою таких правочинів є вчинення сторонами дій з виведення майна боржника на третіх осіб з метою унеможливлення виконання боржником своїх зобов`язань перед кредиторами та з порушенням принципу добросовісності поведінки сторони у цивільних правовідносинах.
Межі є невід`ємною рисою будь-якого суб`єктивного права. Суб`єктивні цивільні права, будучи мірою можливої поведінки уповноваженої особи, має певні межі за змістом і за характером здійснення.
Зокрема, зловживання правом – це особливий тип правопорушення, яке вчиняється правомочною особою при здійсненні нею належного їй права, пов`язаний з використанням недозволених конкретних форм в рамках дозволеного йому законом загального типу поведінки. За одним із сучасних визначень, під зловживанням правом розуміються випадки, коли суб`єкт цивільних правовідносин, якому належить певне суб`єктивне цивільне право, здійснює його неправомірно, коли суть здійснення права іде врозріз з його формальним змістом. Тобто уповноважена особа, маючи суб`єктивне право і спираючись на нього, виходить за межі дозволеної поведінки. Слово "зловживання" за своїм буквальним змістом означає використання, вживання чого-небудь з метою заподіяння певного зла, шкоди, збитків кому б то не було. Семантичне тлумачення терміну "зловживання правом" призводить до висновку про те, що його основним змістом є використання належного уповноваженій особі суб`єктивного цивільного права на шкоду іншому учаснику цивільних відносин.
Отже, учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. На цих засадах мають ґрунтуватися і договірні відносини. У зв`язку з цим слід дійти висновку, що межею реалізації принципу свободи договору має бути неприпустимість зловживання правом.
Рішенням Конституційного Суду України від 28.04.2021 №2-р(II)/2021 у справі №3-95/2020(193/20) визнано, що частина третя статті 13, частина третя статті 16 Цивільного кодексу України не суперечать частині другій статті 58 Конституції України та вказано, що "оцінюючи домірність припису частини третьої статті 13 Кодексу, Конституційний Суд України констатує, що заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису частини першої статті 68 Основного Закону України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Водночас словосполука "а також зловживання правом в інших формах", що також міститься у частині третій статті 13 Кодексу, на думку Конституційного Суду України, за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку. Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними. У зв`язку з тим, що частина третя статті 13 та частина третя статті 16 Кодексу мають на меті стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, Конституційний Суд України дійшов висновку, що ця мета є правомірною (легітимною)".
Що ж до фраудаторного правочину як зловживання правом, то намір заподіяти зло є неодмінним і єдиним надійним критерієм шикани (зловживання правом).
Фраудаторні угоди – це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку. Слід звернути увагу, що фраудаторним правочином може бути як оплатний, так і безоплатний договір, а також може бути як односторонній, так і двосторонній чи багатосторонній правочин.
Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог. Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути:
-момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, упродовж трьох років до порушення провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засідання у справі);
-контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи);
-щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися.
Поряд з цим, кожен окремий критерій сам по собі автоматично не спричиняє фраудаторність, а презумпція правомірності правочину може бути спростована тільки вагомими доказами, які у своїй сукупності засвідчують шкідливість вчиненого правочину, вживання права на зло.
Така підстава як укладення боржником договору з заінтересованою особою має містити і таку кваліфікуючу ознаку в розрізі основ, підходів і мети інституту неплатоспроможності як завдання збитків боржнику або кредиторам.
Саме такий правовий висновок Верховного Суду викладений в постанові від 26.05.2022 у справі №910/15018/19(910/14175/20).
У постанові від 28.02.2024 у справі №908/70/22(908/1566/22) Верховний Суд виснував, що виходячи із закріпленого статтею 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язку доказування, ураховуючи встановлені статтею 77 цього Кодексу вимоги щодо допустимості доказів у справі, суди, в межах наявних в них повноважень, передбачених статтями 86, 237, 269 Господарського процесуального кодексу України, досліджуючи питання недійсності правочину, укладеного боржником в "підозрілий період", мають надати належну правову оцінку заявленим вимогам позивача з урахуванням визначених ним підстав заявлених вимог (фактичної підстави – вчинення правочинів на шкоду кредиторам та правової підстави, яка, окрім приписів статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, ґрунтується на загальних нормах Цивільного кодексу України).
Враховуючи визначені законодавцем загальні принципи господарського процесу (у тому числі обов`язок з доведення стороною всіх наведених нею обставин), презумпцію правомірності правочину (статті 204 Цивільного кодексу України), презумпцію добросовісності та розумності поведінки особи (частина п`ята статті 12 Цивільного кодексу України), позивач повинен довести наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину, а саме: невідповідність його прямим імперативам, наявність зловживання боржником своїм правом, укладення правочину на шкоду кредиторам, відсутність реальної мети, вчинення його всупереч принципам розумності та добросовісності тощо.
Без доведення цього позивачем належними і достатніми доказами правочини із заінтересованими особами не можуть визнаватися судом недійсними. Позов не може обґрунтовуватися лише припущеннями позивача і його суб`єктивним ставленням до правочину.
Водночас перед судом постає завдання за наслідком оцінки обставин справи встановити взаємопов`язаність дій учасників оспорюваного правочину, направлену на досягнення єдиної недобросовісної мети – вивести майно (грошові кошти) боржника поза межі єдиної процедури банкрутства цього боржника для унеможливлення задоволення вимог визнаного у процедурі банкрутства кредитора (кредиторів) за рахунок такого активу з дотриманням правил процедури банкрутства.
Колегія суддів зазначає, що за своєю юридичною природою оспорюваний договір №0109/18 від 01.09.2018 є договором поставки.
Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
В силу частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За умовами частини першої статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина перша статті 692 Цивільного кодексу України).
Двосторонній характер зобов`язань поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З виникненням таких зобов`язань постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати його оплати, а покупець зі свого боку набуває права вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити оплату.
Наявність підстав для визнання недійсним договору поставки, укладеного боржником до відкриття провадження у справі про банкрутство, згідно зі статтею 42 Кодексу України з процедур банкрутства суди встановлюють відповідно до норм матеріального та процесуального права шляхом дослідження правової природи договору (а не лише його назви), аналізу змісту та умов укладеного договору зі встановленням фактичних обставин та здійсненням на їх підставі висновками щодо застосування відповідних норм законодавства у кожній конкретній справі.
За змістом вказаної норми підстави, закріплені в ній, вказують визначальним критерієм недійсності правочинів боржника негативні наслідки виконання боржником/прийняття ним на себе майнових зобов`язань, що вимагає економіко-правову оцінку дій боржника, що призвели до зменшення його активів (приховування майна) та неплатоспроможності.
Тобто "недійсність" за статтею 42 Кодексу України з процедур банкрутства перш за все пов`язується з оцінкою дій боржника, виконання яких мало негативні наслідки для боржника у вигляді зменшення його майнових активів та неплатоспроможності, а метою застосування наведених положень є відповідні, визначені законом (зокрема, частиною третьою статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства та статтею 216 Цивільного кодексу України) наслідки у вигляді повернення майна боржника у ліквідаційну масу задля унеможливлення для боржника зловживати своїми правами та вчиняти дії на шкоду кредиторам.
У частині третій статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони у процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту, за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.
Отже, даний принцип забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладення тягаря доказування на сторони.
Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).
Колегія суддів наголошує на тому, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.06.2020 у справі №920/528/19.
Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.
Зі змісту оспорюваного договору вбачається, що останній передбачає оплатне відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" соковитискачів професійних ZUMEX SPEED S PLUS SELF, комплектуючих та запчастин до них.
Реальне виконання вищенаведеного договору підтверджується низкою первинних документів (видаткових накладних), доказами відображення господарських операцій у податковому обліку (податковими накладними) та фактом перерахування відповідачем грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт", про що свідчать виписка Акціонерного товариства "Сенс Банк" по рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" за період з 01.01.2017 по 04.09.2023.
Відтак наведене у позовній заяві твердження ліквідатора про те, що активи боржника – Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" у вигляді соковитискачів були відчужені на підставі фіктивного правочину є необґрунтованими, адже кваліфікація правочину як фіктивного виключається, якщо на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав, тому, з урахуванням того, що оспорюваний договір реально виконувався, відсутні правові підстави для його кваліфікації в якості фіктивного. Натомість, відповідні доводи позивача свідчить про безпідставне ототожнення ним фіктивності правочину (стаття 234 Цивільного кодексу України) та фраудаторності правочину, тобто вчинення останнього всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживанням правом (статті 3, 13 Цивільного кодексу України), що є юридично помилковим (постанова Верховного Суду від 06.11.2024 у справі №370/1104/22).
Надаючи оцінку доводам ліквідатора щодо фраудаторності оспорюваного правочину в частині нібито відчуження майна за заниженою ціною, суд апеляційної інстанції виходить з того, що обов`язок доведення такої обставини покладається на позивача, який повинен підтвердити невідповідність договірної ціни ринковій вартості майна саме на дату вчинення правочину, з урахуванням його технічного стану та фактичних характеристик. 
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що у матеріалах справи відсутні і позивачем до місцевого господарського суду не подано доказів на підтвердження своїх доводів про відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" належного йому майна на користь відповідача на підставі договору №0109/18 від 01.09.2018 за заниженою ціною, яка б не відповідала ринковій вартості аналогічного майна, натомість відповідні твердження фактично ґрунтуються на нічим не підтверджених припущеннях ліквідатора. 
Водночас, заявляючи про наявність сумнівів щодо правдивості відомостей, викладених в актах технічного огляду обладнання, позивачем не підтверджено факту внесення до відповідних документів недостовірної інформації, зокрема, того, що відповідне обладнання мало справний стан та не містило тих дефектів, які відображені у зазначених актах. 
Більше того, позивачем безпідставно ігнорується, що узгодження зниження ціни договору №0109/18 від 01.09.2018 на підставі актів технічного огляду обладнання мало місце лише щодо 12 соковитискачів та не охоплює решту поставок за оспорюваним договором, що виключає можливість автоматичного поширення відповідних доводів на весь обсяг майна, відчуженого за цим правочином.
Посилання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" – арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича на безоплатність відчуження вказаним товариством майна за оспорюваним договором внаслідок укладення між сторонами останнього договору про зарахування зустрічних однорідних вимог №0112-20 від 01.12.2020 є необґрунтованим, адже за наслідками зарахування зустрічних грошових вимог та припинення одночасно двох зобов`язань одна із сторін (боржник) отримує благо у вигляді зменшення суми боргу, що має очевидну позитивну економічну мету, а відтак такий спосіб припинення зобов`язання з оплати товару за оспорюваним договором не є безоплатним відчуженням майна, адже у результаті зарахування зустрічних однорідних вимог відбулося зменшення зустрічних грошових зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" у певному розмірі. 
Колегія суддів також враховує, що зарахування зустрічних однорідних вимог саме по собі не суперечить вимогам цивільного та банкрутного законодавства і може бути розцінене як фраудаторне виключно за умови доведення його штучності, відсутності реального економічного сенсу, створення відповідних зобов`язань виключно для формального припинення боргу або спрямованості такого зарахування на вибіркове задоволення окремого кредитора на шкоду іншим. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що грошові зобов`язання, припинені шляхом зарахування, не існували реально, були створені штучно або виникли виключно з метою виведення активів боржника з ліквідаційної маси. Не доведено позивачем і того, що застосування зарахування призвело до погіршення майнового стану боржника чи порушення принципу пропорційного задоволення вимог кредиторів.
При цьому сама по собі незгода позивача з договором про зарахування зустрічних однорідних вимог №0112-20 від 01.12.2020 не свідчить про незаконність цього правочину, тому, з огляду на те, що доказів визнання останнього недійсним до суду першої інстанції подано не було, беручи до уваги встановлену статтею 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину, у господарського суду відсутні правові підстави не враховувати зазначений договір як належний спосіб проведення розрахунків між сторонами оспорюваного договору поставки, тим більше, що у межах цієї справи позовна вимога про визнання вищенаведеного договору про зарахування зустрічних однорідних вимог №0112-20 від 01.12.2020 не заявлена, у зв`язку з чим, з урахуванням необхідності розгляду справи в межах предмету і підстав позову, оцінка цього правочину на предмет наявності/відсутності правових підстав для визнання його недійсним судом не надається. Водночас оцінка цього договору в контексті доводів про фраудаторність оспорюваного договору поставки свідчить про відсутність правових підстав вважати зарахування таким, що має ознаки зловживання правом або спрямоване на завдання шкоди кредиторам.
Вирішуючи питання наявності або відсутності фраудаторності правочину, господарський суд має виходити з того, що сам по собі факт укладення договору в межах так званого "підозрілого періоду", так само як і наявність договірних, трудових чи інших зв`язків між контрагентами, не утворює автоматично підстав для визнання правочину недійсним. Для кваліфікації правочину як фраудаторного необхідним є встановлення у їх сукупності: негативних майнових наслідків для боржника або кредиторів, зокрема зменшення активів чи погіршення платоспроможності боржника; економічної невиправданості правочину; причинного зв`язку між укладенням такого правочину та неможливістю чи істотним ускладненням задоволення вимог кредиторів; а також спрямованості дій боржника та/або його контрагента на досягнення зазначених наслідків, що свідчило б про зловживання правом.
Між тим, позивачем не наведено достатнього обґрунтування, яким чином отримання боржником коштів за відчуження майна за оспорюваним договором, враховуючи недоведеність факту заниження ціни продажу, спричинило негативні наслідки для нього і в чому виразилися недобросовісні дії його сторін або зловживання правом, тим більше, що отримані боржником кошти за договором могли бути спрямовані на фінансування поточної господарської діяльності товариства або на погашення кредиторської заборгованості перед існуючими кредиторами (у разі їх наявності). Так, внаслідок укладення договору боржник отримав грошові кошти та погашення своїх зустрічних зобов`язань перед відповідачем, що, у свою чергу, створило передумови для підтримання платоспроможності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт".
Внаслідок укладення оспорюваного договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" не прийняло на себе лише зобов`язання, адже їх виникненню кореспондувало отримання грошових коштів та списання заборгованості, тобто останнє набуло можливість продовжувати свою господарську діяльність, що є запобіжником банкрутства, а не навпаки.
Таким чином, позивачем не підтверджено за допомогою належних та допустимих у розумінні процесуального закону доказів факту існування негативного економічного впливу оспорюваного договору на платоспроможність боржника, у тому числі через призму збільшення його кредиторської заборгованості перед іншими кредиторами тощо.
За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку про недоведеність позивачем своїх тверджень щодо фраудаторності оспорюваного договору.
Щодо доводів позивача про укладення боржником оспорюваного договору із заінтересованою особою колегія суддів зауважує на тому, що, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними, на момент їх вчинення/укладення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/1227/17).
Відтак та обставина, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" – ОСОБА_1 став майновим поручителем Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" за договорами іпотеки від 02.03.2020 і 06.03.2020, не свідчить про існування заінтересованої особи – сторони оспорюваного правочину, укладення якого відбулося раніше (01.09.2018).
Твердження ліквідатора про те, що згідно із відомостями наданими ГУ ДПС у Одеській області Самойленко Василь Андрійович (менеджер з питань регіонального розвитку товариства відповідача, який підписував акти технічного огляду обладнання) у 2020 році одночасно отримував доходи (заробітну плату) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" також є юридично неспроможними для констатації пов`язаності вказаних юридичних осіб станом на момент вчинення оспорюваного правочину (2018 рік).
Посилання позивача на пов`язаність Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" з Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайська Імпортна Компанія" через ОСОБА_4 (кінцевий бенефіціарний власник товариства відповідача) як особу, яка не мала формалізованих зв`язків із юридичною особою-боржником, але нібито мала змогу іншим чином визначати та впливати на поведінку боржника в господарських відносинах, ґрунтується на нічим не підтверджених припущеннях.
Поряд з цим, позивачем помилково не враховано, що у будь-якому випадку сама лише пов`язаність не зумовлювала б наявності правових підстав для визнання оспорюваного договору недійсним з огляду на відсутність у матеріалах справи доказів настання негативних наслідків для боржника або його кредиторів у зв`язку з укладенням договору №0109/18 від 01.09.2018.
Саме по собі укладення боржником правочину з заінтересованою особою не може бути підставою для визнання його недійсним.
Аналогічний правовий висновок Верховного Суду міститься в постанові від 28.02.2024 у справі №908/70/22(908/1566/22), в межах якої також розглядалися позовні вимоги про визнання недійсним договору з підстав його фраудаторності та укладення останнього боржником з заінтересованою особою у підозрілий період.
Стосовно доводів позивача про недотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" порядку укладення значних правочинів колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" статут товариства може встановлювати особливий порядок надання згоди уповноваженими на те органами товариства на вчинення певних правочинів залежно від вартості предмета правочину чи інших критеріїв (значні правочини).
Рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства станом на кінець попереднього кварталу, приймаються виключно загальними зборами учасників (частина друга статті 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").
В силу частини третьої статті 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" рішення про надання згоди на вчинення інших значних правочинів, крім зазначених у частині другій цієї статті, приймаються загальними зборами учасників, якщо інше не встановлено статутом товариства.
Для правильного застосування положень статті 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" необхідним є встановлення: 1) який конкретно розмір вартості майна, робіт або послуг був саме на момент вчинення правочину, оскільки згода мала надаватися саме на вчинення правочину і відповідність договору вищевказаній правовій нормі оцінюється саме станом на момент його вчинення; 2) який конкретно розмір вартості чистих активів товариства був станом на кінець попереднього кварталу до моменту вчинення правочину (постанова Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №916/40/19).
Між тим, у матеріалах справи відсутні та позивачем до місцевого господарського суду не подано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру чистих активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" (зокрема, але не виключно: документів фінансової звітності тощо), які б дозволяли встановити належність оспорюваного правочину до категорії значних.
Поряд з цим, зміст оспорюваного договору свідчить про те, що вартість майна не була визначена конкретно та пов`язувалась із вартістю фактично поставленого товару за специфікаціями, тобто не була відома саме на момент укладення правочину. 
Відсутність визначеної на момент укладення договору ціни предмета правочину унеможливлює ретроспективне застосування до нього режиму значного правочину без встановлення відповідних фінансових показників станом саме на дату його вчинення.
Відтак, з огляду на те, що на момент укладення договору №0109/18 від 01.09.2018 його ціна не була визначена сторонами, а залежала від господарської діяльності останніх протягом розрахункового періоду під час його виконання і могла бути як меншою, так і більшою за визначену у законі вартість предмету договору, перевищення якої над чистими активами товариства має наслідком отримання згоди загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, оспорюваний правочин станом на дату його вчинення не суперечив вимогам частини другої статті 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".
Враховуючи вищевикладене, з огляду на недоведеність позивачем наявності правових підстав для визнання оспорюваного договору недійсним, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні відповідної позовної вимоги.
Беручи до уваги відсутність підстав для визнання договору №0109/18 від 01.09.2018 недійсним, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги про зобов`язання повернути майно, передане за вказаним договором, та про стягнення вартості майна, відчуженого в подальшого відповідачем, які мають похідний характер від вимоги про визнання договору недійсним, також не підлягають задоволенню, оскільки можливість задоволення похідних вимог безпосередньо залежить від задоволення основних позовних вимог.
Посилання скаржника на висновки Господарського суду Одеської області, викладені в рішеннях від 03.07.2025 у справі №916/3527/20(916/705/25) та від 03.07.2025 у справі №916/3527/20(916/3059/24), як на преюдиційні обставини, що не підлягають доказуванню в межах цієї справи, відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки в силу частини сьомої статті 75 Господарського процесуального кодексу України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду. Більше того, рішення Господарського суду Одеської області від 03.07.2025 у справі №916/3527/20(916/705/25) скасоване постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.11.2025.
У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах (правова позиція Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
В силу статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову.
Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм права при ухваленні рішення від 08.09.2025 у справі №916/3527/20(916/4440/24) не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового акту колегія суддів не вбачає.
Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктус Імпорт" – арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2025 у справі №916/3527/20(916/4440/24) – без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 19.01.2026.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук