КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

апеляційне провадження №22-ц/824/681/2026
справа №753/19460/24

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Верланова С.М., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», поданою адвокатом Тараненком Артемом Ігоровичем, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Каліушка Ф.А., повне судове рішення складено 22 січня 2025 року,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:
1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.
У жовтні 2024 року ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Вимоги позову мотивує тим, що 12 лютого 2021 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №618677945, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 10 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі.
Вказує, що правила надання грошових коштів у кредит ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Отже, такі у розумінні статей 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою).
У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідачка має заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 660,00 гривень, з яких: 10 000,00 гривень - сума заборгованості по кредиту; 21 660,00 гривень - сума заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом.
Позивач вказує, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Клієнт) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Фактор) укладено договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався додатковими угодами №19 від 28 листопада 2019 року, №26 від 31 грудня 2020 року, №27 від 31 грудня 2021 року, №27 від 31 грудня 2021 року, №31 від 31 грудня 2022 року, №32 від 31 грудня 2023 року. Договір передбачав відступлення Фактору прав вимоги за кредитними договорами, перелік яких визначався у Реєстрах прав вимоги, що підписувалися сторонами. Згідно з витягом із Реєстру №126 від 23 березня 2021 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №618677945 від 12 лютого 2021 року на суму 37 18 550,00 гривень.
05 серпня 2020 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали договір факторингу №05/0820-01, дію якого продовжено додатковими угодами №2 від 03 серпня 2021 року і №3 від 30 грудня 2022 року. Витяг з Реєстру прав вимоги №7 від 28 жовтня 2021 року підтверджує перехід до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги до відповідача на суму 31 660,00 грн.
14 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу №14/02/2022-01, за яким до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором на загальну суму 31 660,00 гривень.
Вказує, що попередній розмір судових витрат становить 8 422,40 гривень, з яких 2 422,40 гривень - судовий збір, 6 000,00 гривень - витрати на професійну правничу допомогу.
Мотивуючи наведеним, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за кредитним договором №618677945 від 12 лютого 2021 року у розмірі 31 660,00 гривень. Стягнути судові витрати.
2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №618677945 від 12 лютого 2021 року в загальному розмірі 11 190,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 856,18 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції вказав, що право вимоги підтверджене лише в частині тіла кредиту та процентів у межах строку договору, а нарахування процентів після 19 лютого 2021 року є незаконним і необґрунтованим.
Стягнувши 3 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції врахував критерії співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, та зробив висновок, що заявлені представником ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн є завищеними та не достатньо обґрунтованими.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з ухваленим рішенням в частині відмови щодо стягнення заборгованості за процентами, ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» на підтвердження заявлених позовних вимог надало розрахунки заборгованості, складені ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Зазначені документи є належними, допустимими, повними та вичерпними доказами існування заборгованості, оскільки містять усі необхідні обчислення сум, що заявляються до стягнення. 
Надані розрахунки відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», при цьому ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» самостійних нарахувань не здійснювали.
У розрахунках, підготовлених ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», відображено балансове списання грошових коштів у зв`язку з відступленням права вимоги від клієнта до фактора відповідно до правил бухгалтерського обліку, що не має відношення до фактичної сплати заборгованості боржником. 
Зазначає, що відповідно до умов кредитного договору його невід`ємною частиною є правила та паспорт споживчого кредиту, які надані позичальнику до укладення договору, а укладення договору підтверджує факт ознайомлення з ними, розуміння їх змісту, згоду з умовами та зобов`язання дотримуватися Правил, розміщених на офіційному сайті кредитодавця.
На підставі пункту 1.4.1 договору, протягом дисконтного періоду, який становив сім днів з дати отримання кредиту, нарахування процентів здійснювалося щоденно за дисконтною процентною ставкою 620,50 % річних, що еквівалентно 1,70 % від суми кредиту за кожен день користування ним. Нарахування процентів здійснювалося за формулою, визначеною договором, і за весь дисконтний період сума процентів склала 1 190 грн, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, підготовленим ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
Звертає увагу, що у зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту з 24 лютого 2021 року нарахування процентів здійснювалося відповідно до пункту 1.7.2 договору за стандартною процентною ставкою 839,50 % річних, що становить 2,30% від суми кредиту за кожен день користування коштами. Проценти за цією ставкою нараховувалися протягом 90 днів після закінчення дисконтного періоду, що відповідає умовам договору та положенням статті 1048 ЦК України як плата за користування кредитними коштами.
Згідно з пунктом 4.3 кредитного договору сторони погодили, що проценти, нараховані після спливу 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду або у разі дострокового розірвання договору, у розмірі, визначеному пунктом 1.7.2 договору, є процентами у розумінні частини 2 статті 625 ЦК України, тобто процентами як мірою відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, проценти, нараховані протягом перших 90 днів після закінчення дисконтного періоду, є процентами за користування кредитом відповідно до статті 1048 ЦК України.
Вказує, що 23 березня 2021 року право вимоги за кредитним договором відступлено від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги, згідно з яким новому кредитору перейшло право вимоги у розмірі 18 550 грн, і цей розмір не суперечить наданому розрахунку заборгованості. Подальше нарахування процентів ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» здійснювалося на тих самих умовах, визначених кредитним договором, у межах 90-денного строку після закінчення дисконтного періоду, що підтверджується відповідним розрахунком.
Отже, скаржник стверджує, що всі проценти нараховані відповідно до умов кредитного договору та вимог статті 1048 ЦК України.
Таким чином, проценти, що підлягають стягненню за період до настання прострочення, є платою за користування кредитом, а проценти за період прострочення мають характер цивільно-правової відповідальності.
Вказує, що орієнтовний розмір судових витрат становить 18 056,00 гривень, з яких: 2 422,40 гривень - судовий збір за подання позовної заяви; 3 633,60 гривень - судовий збір за подання апеляційної скарги, 6 000,00 гривень - витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, 6 000,00 гривень - витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
Мотивуючи наведеним, просить рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за процентами скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за Кредитним договором №618677945 від 12 лютого 2021 року у розмірі 31 660,00 грн.
Стягнути судові витрати понесені в суді першої та апеляційної інстанції у вигляді сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та 3 633,60 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.
4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.
Відзиву на апеляційну скаргу на адресу Київського апеляційного суду не надходило.
5. Позиція учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.
6. Позиція суду апеляційної інстанції.
Із змісту апеляційної скарги убачається, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року оскаржується в частині відмови у стягненні процентів у розмірі 31 660,00 гривень.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
7. Фактичні обставини справи, установлені судом.
З матеріалів справи убачається, що 12 лютого 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі ? «Кредитодавець») та ОСОБА_1 (далі ? «Позичальник») укладено договір №618677945 в електронній формі, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит, на суму 10 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі ? «Правила»).
Згідно пункту 1.4. договору за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку:
1.4.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.2 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 620,50 % річних, що становить 1,70 % від суми Кредиту за кожний день користування ним;
1.4.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50 % річних, що становить 1,70 % річних в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. У разі сукупного продовження Дисконтного періоду на строк, що дорівнює чи більше ніж 31 та 46 днів від дати закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, Позичальнику може бути надано додаткову знижку від Індивідуальної процентної ставки, що розраховується в порядку передбаченому Правилами постійно діючої програми «Рівні лояльності» Кредитодавця (далі - «Програма»), які розміщені на Сайті Кредитодавця за посиланням https://moneyveo.ua/uk/promoactionnews/programma-loialnosti/. Станом на дату укладення цього Договору Позичальнику присвоєний 4 Рівень лояльності, що не може бути змінено (переглянуто) до моменту повного виконання цього Договору.
1.4.3. У випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього Договору.
Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору.
Згідно пункту 1.7. договору сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування Кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах:
1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду;
1.7.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.
Згідно пункту 4.3. договору сторони погодились, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в пункті 1.7.2. Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України (том 1 а.с. 19-23).
Згідно даних платіжного доручення від 12 лютого 2021 року ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" перерахувало ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 10 000,00 гривень. У графі призначення платежу вказано "Переказ коштів згідно договору №618677945 від 12 лютого 2021 року, ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну карту № НОМЕР_1 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а.с. 84).
28 листопада 2018 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (фактор) та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01, пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
У пункті 1.3 Договору визначено, що «право вимоги» ? означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі право грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому.
Пунктом 1.2 Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги.
Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (пункту 4.1 Договору).
Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (пункт 8.1 Договору).
Згідно пункту 8.2 договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 8.1 договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (а.с. 58-64).
28 листопада 2019 року ТОВ «МАНІВЕНО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін (а.с. 69).
31 грудня 2020 року між Клієнтом (ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ДОПОМОГА" та Фактором (ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС") укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно змісту якої сторони продовжили строк договору до 31 грудня 2021 року. В цій додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції. Дата укладання залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01 (а.с. 70-76).
31 грудня 2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, згідно якої сторони продовжили строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (а.с. 80).
Із даних витягу з реєстру прав вимоги № 126 від 23 березня 2021 року убачається, що до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 618677945 від 12 лютого 2021 року (а.с. 83-85).
05 серпня 2020 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" (надалі - ТОВ "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС") укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" перейшло право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором № 618677945 від 12 лютого 2021 року у сумі 31 660,00 гривень, що підтверджується даними витягу з реєстру прав вимоги № 7 від 28 жовтня 2021 року (а.с. 86-91, 97-99).
06 березня 2024 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (клієнт) укладено договір факторингу №14/02/2022-01, за умовами якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників (а.с. 101-106).
Із даних Реєстру боржників від 14 лютого 2022 року убачається, що до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» від ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до боржниці ОСОБА_1 за кредитним договором № 618677945 від 12 лютого 2021 року у сумі 31 660,00 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 10 000,00 гривень, заборгованість по відсотках 21 660,00 гривень (а.с. 109-111).
Згідно даних доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, складеного ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", убачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №618677945 від 12 лютого 2021 року становить 31 660,00 гривень, з яких: 10 000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 21 660,00 гривень - заборгованість за процентами (а.с.114-115).
На підтвердження надання правничої допомоги, представником позивача надано копію договору про надання правничої допомоги № 02/030424 від 03 квітня 2024 року (том 1 а.с. 117-119), протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги (том 1 а.с.120), додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги (а.с. 121-127), акт прийому-передачі наданих послуг від 03 квітня 2024 року (том 1 а.с. 128).
З наданих позивачем документів убачається, що вартість наданих послуг в суді першої інстанції становить 6000,00 грн та включає: складання позовної заяви 5 000,00 гривень; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржниці 500 гривень та надання усної консультації стосовно складання позовної заяви 500,00 гривень (том 1 а.с. 128).
8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.
Згідно статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами 1, 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, пунктами 5, 6, 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині нарахування процентів за користування кредитними коштами після спливу визначеного договором строку, колегія суддів зазначає про таке.
Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Пунктом 4.3. укладеного договору сторони погодились, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в пункті 1.7.2. Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України (том 1 а.с. 19-23).
Наведене дає підстави зробити висновок, що сторони установили у договорі відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання.
Суд першої інстанції на викладене уваги не звернув та зробив помилковий висновок, що кредитором здійснювалось нарахування процентів поза межами строку кредитування, оскільки після строку кредитування такі проценти були нараховані на підставі частини 2 статті 625 ЦК України, що відповідає умовам укладеного договору.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
За установлених обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову, оскільки нарахування заборгованості здійснено відповідно до укладеного між сторонами договору.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із статтею 134 ЦПК України:
1. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно із статтею 137 ЦПК України:
1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження надання правничої допомоги у суді першої інстанції скаржником надано копію договору про надання правової допомоги від 03 квітня 2024 року №02/030424 (а.с. 117-119), протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги (а.с. 120), додаткової угоду № 1 до договору про надання правової допомоги (а.с. 121-127), копію акту прийому-передачі наданих послуг від 03 квітня 2024 року на суму 6 000,00 гривень.
Так, згідно даних акту прийому-передачі АБ "Тараненко та партнери" надало ТОВ "ЮНІТ КАПІЛ" такі послуги:
- складання позовної заяви / 2 години / 5000,00 гривень;
- вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості із боржниці / 1 година / 500,00 гривень;
- надання усної консультації стосовно складання позовної заяви 1 година / 500,00 гривень (а.с. 128).
Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат у суді першої інстанції, колегія суддів враховує відсутність клопотання відповідачки про зменшення розміру судових витрат, разом з цим вивчення матеріалів справи та усна консультація із складання позовної заяви охоплюється такою послугою, як складання позовної заяви. Відтак, з відповідача на користь позивача за надання правничої допомоги в суді першої інстанції підлягає стягненню 5 000 гривень.
Відповідно до даних протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №02/030424 від 03 квітня 2024 року вартість однієї години роботи із складання апеляційної скарги становить 3 000,00 гривень.
В апеляційній скарзі скаржник вказав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції становить 6 000,00 гривень, на підтвердження чого надав акт прийому-передачі наданих послуг від 19 березня 2025 року.
Згідно даних акту прийому-передачі наданих послуг від 19 березня 2025 року убачається, що АБ "Тараненко та партнери" надало ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" послугу із складання апеляційної скарги на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року у справі №753/19460/24 / 3 години / 6 000,00 гривень (а.с. 178).
Згідно даних платіжної інструкції №5501 від 01 жовтня 2024 року за подачу позовної заяви позивачем сплачено 2 422,40 гривень судового збору (а.с. 137).
За подачу апеляційної скарги ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" сплачено 3 633,60 гривень судового збору, що підтверджується даними платіжної інструкції №11272 від 19 березня 2025 року (а.с. 199).
Відповідно до статті 141 ЦПК України витрати, пов`язані із сплатою судового збору в судах першої та апеляційної інстанцій підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», подану адвокатом Тараненком Артемом Ігоровичем, задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове такого змісту.

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за кредитним договором №618677945 від 12 лютого 2021 року у розмірі 31 660,00 гривень, з яких: 10 000,00 гривень- сума заборгованості по кредиту; 21 660,00 гривень- сума заборгованості по несплаченим процентам.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги в суді першої інстанції, 5 000,00 гривень. 

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді першої інстанції, 2 422,40 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" на відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, 6 000,00 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції, 3 633,60 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова