Справа № 211/12258/25
Провадження № 2/211/1676/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

09 лютого 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання – Медведєвої А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -
встановив:
позивач ОСОБА_1 16.10.2025 звернулася до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,0598 га для обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову позивач зазначила, що 29.09.2004 між ОСОБА_3 , як дарувателем з однієї сторони, та ОСОБА_1 , як обдарованою з іншої сторони, було укладено Договір дарування житлового будинку та побудови, за умовами якого ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла належну дарувателю на праві приватної власності шлако.камінь облк цеглою житловий будинок А-1, загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м., Б - літня кухня, Е - сарай, Г - гараж, Д - вбиральня, В п/д - підвал, І - водоколонка, II - замощення, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Вказане майно належить дарувателю на підставі договору купівлі-продажу посв. 1 –ю Криворізькою Державною нотаріальною конторою 06.07.1997 по реєстру №3-4815, та зареєстрованого у Криворізькому бюро технічної інвентаризації 29.09.1997, в реєстрову книгу за №140, стор. 61, запис 31033. Розпорядженням Голови обласної державної адміністрації від 19.05.2016 №Р-223/0/3-16 вулиця Комунарна була перейменована на вулицю Локомотивну. 31.07.2017 позивач звернулася до державного кадастрового реєстратора Відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру для приватизації земельної ділянки, на якій розташований належний їй на праві приватної власності житловий будинок. Рішенням №РВ-1200448152017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 14.02.2017 вона отримала відмову в реєстрації, оскільки подані документи не відповідають вимогам ст. ст. 125, 126, 140 Земельного кодексу України. Земельна ділянка була приватизована раніше. Отримавши дане рішення з відмовою, вона звернулася до попереднього власника будинку ОСОБА_3 з метою з`ясування обставин приватизації нею земельної ділянки. Однак, вона їй пояснила, що землю під будинком вона не приватизовувала та пообіцяла пошукати документи на будинок та землю, які можливо залишилися після попереднього власника - ОСОБА_2 або зв`язатися з нею. Через деякий час ОСОБА_3 зателефонувала їй та повідомила, що надасть Державний акт на право приватної власності на землю від 09.09.1997, землевпорядну справу по передачі земельної ділянки в приватну власність та користування громадянці ОСОБА_2 та довідку про визначення грошової оцінки земельної ділянки та наявності обмежень щодо її використання за цільовим призначенням, отриману від останньої. Позивач зустрілася з ОСОБА_3 та вона їй пояснила, що придбала у ОСОБА_2 житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та передала їй ці документи, які ОСОБА_3 надала попередня власниця. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 09.09.1997 ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів №199/2 від 09.04.1997 отримала в приватну власність земельну ділянку площею 0,0598 гектарів в межах території Криворізької міської Ради народних депутатів у Довгинцівському районі земля для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2239. Державні акти власності на землю «старого» зразка є підтвердженням права власності особи на земельну ділянку. На даний момент, маючи Державний акт на землю «старого» зразка без кадастрового номера, видане на ім`я старого власника ОСОБА_2 , на сьогоднішній день позивач позбавлена можливості реалізувати належне їй право власності на спірне майно, зареєструвати його та привести його у відповідність до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Одночасно з позовом позивачем подано клопотання про витребування доказів у ВІДОКРЕМЛЕНОГО СТРУКТУРНОГО ПІДРОЗДІЛУ «КРИВОРІЗЬКА ФІЛІЯ ДЕРЖАВНОГО НОТАРІАЛЬНОГО АРХІВУ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ» належним чином завірену копію Договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою 06.07.1997, № у реєстрі 3-4815.
На виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України судом було зроблено запити до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради щодо місця реєстрації відповідачів. За відомостями відповіді на запит за № 4724 від 24.10.2025 відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , з 16.10.2023 у зв`язку зі смертю особи ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 27.10.2025 витребувано докази від ВІДОКРЕМЛЕНОГО СТРУКТУРНОГО ПІДРОЗДІЛУ «КРИВОРІЗЬКА ФІЛІЯ ДЕРЖАВНОГО НОТАРІАЛЬНОГО АРХІВУ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ» належним чином завірену копію Договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), посвідченого Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою 06.07.1997, № у реєстрі 3-4815.
14.11.2025 до суду надійшов витребуваний доказ, проте Договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не містить відомостей про дату народження ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 18.11.2025 витребувано докази та зобов`язано Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради надати суду з реєстру територіальної громади відомості про місце реєстрації (проживання, перебування) ОСОБА_2 (дата народження та РНОКПП невідомі, останнє відоме місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) за період з 29.03.1989 по 06.09.1997.
09.12.2025 до суду надійшла витребувана інформація.
Ухвалою суду від 10.12.2025 відмовлено у відкритті провадження у справі в частині пред`явлених вимог за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку.
Ухвалою суду від 10.12.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 14.01.2026 підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою суду від 09.02.2026 розгляд справи постановлено проводити в заочному порядку.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача адвокат Євтушенко А.І. звернувся до суду з заявою, згідно якої просить провести розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача ОСОБА_1 , на вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 на підставі Договору дарування житлового будинку та побудови від 29.09.2004 набула у власність житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Так згідно договору ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла належну дарувателю на праві приватної власності шлако.камінь облк цеглою житловий будинок А-1, загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м., Б - літня кухня, Е - сарай, Г - гараж, Д - вбиральня, В п/д - підвал, І - водоколонка, II - замощення, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Вказане майно належить дарувателю на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого Першою Криворізькою Державною нотаріальною конторою 06.09.1997 по реєстру №3-4815 та зареєстрованого у Криворізькому бюро технічної інвентаризації 29.09.1997, в реєстрову книгу за №140, стор. 61, запис 31033 (а.с. 14 – копія договору, а.с. 15-17 – копія технічного паспорту).
Відповідно до Договору купівлі-продажу від 06.09.1997 ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_2 житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 56 – копія договору).
Наразі земельна ділянка площею 0,598 га, на якій розташовані житловий будинок та побудови, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ДП від 09.09.1997, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю за №2239, належить колишній власниці ОСОБА_2 (а.с. 19 – копія державного акту, а.с. 20-22 – копія землевпорядної справи, а.с. 23 – копія рішення виконкому Криворізької міської ради №199/2 від 09.04.1997).
ОСОБА_3 , у свою чергу, після купівлі житлового будинку та побудови 06.09.1997 не переоформлювала право власності на земельну ділянку, відповідно ОСОБА_1 після оформлення договору дарування не змогла переоформити земельну ділянку на своє ім`я (а.с. 18 – копія рішення, а.с. 18 зв. - протоколу).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла (а.с. 50 - довідка).
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно з вимогами статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Із приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.
Згідно п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права на землю.
Частиною 3 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику.
Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Що узгоджується з правовою позицією, викладеній у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі №364/515/19.
На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, аналізуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,0598 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, оскільки це не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і є єдиним можливим способом захисту прав та законних інтересів позивача.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 247, 263-265, 280-284, 288, 353, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
позов  ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на земельну ділянку, площею 0,0598 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 09.09.1997, зареєстрованого в Книзі записів актів про право приватної власності на землю за №2239, належить ОСОБА_2 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 09 лютого 2026 р.

Суддя         Д.М. Ніколенко