ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року	Львів	Справа № 460/3688/25 пров. № А/857/22046/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,
суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАГРО» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року у справі за його позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, 

суддя у І інстанції Максимчук О.О., 
час ухвалення судового рішення не зазначено,
місце ухвалення судового рішення м. Рівне,
дата складення повного тексту рішення 14 травня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТАГРО» (далі – ТОВ «МЕТАГРО») звернулося до суду із адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі – Відділ) від 04.02.2025 №124133 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на суму 17000 грн.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 у справі №460/3688/25, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у задоволенні позову було відмовлено.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що оспорювана постанова про застосування штрафу прийнята відповідачем обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України з дотриманням встановленої процедури.
Під час надання послуг з перевезення вантажів перевізник не забезпечив водія документами, наявність яких передбачена статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі – Закону №2344-ІІІ), оскільки на паперовому носії відсутня інформація про режим праці та відпочинку водія ОСОБА_1 з цифрового тахографа (з 27.12.2024 12 год 18 хв по 02.01.2025 09 год 30 хв) за відсутності бланка підтвердження діяльності водія. 
Відповідач виконав свій обов`язок щодо повідомлення суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення транспортного законодавства, а неявка представника позивача на її розгляд мала місце саме з вини товариства.
Виконувач обов`язків начальника Відділу станом на дату підписання ним постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №124133 від 04.02.2025 був у законний спосіб наділений відповідними повноваженнями.
У апеляційній скарзі ТОВ «МЕТАГРО» просило скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити його позов у повному обсязі, таке винесено з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Свої вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу винесена без наявності в діях підприємства правопорушень та з грубим порушенням передбаченої законом процедури розгляду справи. 
Наполягає на тому, що лише водій з аналоговим тахографом зобов`язаний надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний день та попередні 28 календарних днів або бланк підтвердження діяльності, а автомобіль позивача обладнаний цифровим тахографом.
При цьому розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт було проведено без участі представників підприємства та без повідомлення підприємства, оскільки запрошення на розгляд справи про автомобільний транспорт позивачу не надсилалось та жодним іншим способом про дату розгляду справи не повідомлялось.
Водночас виконувач обов`язків начальника Відділу не був уповноважений на винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу та діяв з перевищенням своїх службових повноважень. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «МЕТАГРО» відповідач підтримав доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечив обґрунтованість апеляційних вимог та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Звертає увагу апеляційного суду на те, що позивача притягнуто до відповідальності не за відсутність роздруківки з цифрового тахографа як такої, а за відсутність інформації про час роботи та відпочинку водія ОСОБА_1 за періоди 27.12.2024 з 12 год. 18 хв. по 02.01.2025 09 год. 30 хв. за часом UTC, про що свідчить відповідна піктограма «? – немає даних» на роздруківці за відповідні дні і позивачем не доведено того, що водій не керував транспортним засобом у спірні періоди.
Лист повідомлення про розгляд справи від 20.01.2024 №5815/37/24-25 своєчасно направлявся на адресу позивача, прибув до відділення отримувача 22.01.2025, однак був отриманий лише 07.02.2025 з вини самого товариства. 
Виконувач обов`язків начальника Відділу станом на дату підписання ним постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №124133 від 04.02.2025 був у законний спосіб наділений відповідними повноваженнями. 
ТОВ «МЕТАГРО» подало апеляційному суду відповідь на відзив Укртрансбезпеки, у якій зазначило, що відповідач не спростовує обґрунтовано жодного аргументу, наведеного в апеляційній скарзі, натомість обмежується повторенням загальних формулювань, які були предметом оцінки суду першої інстанції. 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Як безспірно встановлено судом першої інстанції, ТОВ "МЕТАГРО" є власником транспортного засобу марки DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , та транспортного засобу STAS S34-3AB, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .
06.01.2025 посадовими особами Відділу у с. Шепетин Рівненської області о 14 год 26 хв було здійснено перевірку належних позивачу транспортних засобів DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та STAS S34-3AB, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
За наслідками перевірки працівниками відповідача складено акт №АР099056 від 06.01.2025 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, у якому констатовано встановлення порушення вимог статей 34, 48 Закону №2344-ІІІ, оскільки перевізник під час надання послуг з перевезення вантажів не забезпечив водія документами, а саме відсутня інформація на паперовому носії про режим праці та відпочинку водія ОСОБА_1 з цифрового тахографа (з 27.12.2024 12 год 18 хв по 02.01.2025 09 год 30 хв) за відсутності бланка підтвердження діяльності водія. Відтак, працівниками контролюючого органу зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ, а саме перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону №2344-ІІІ.
Водій ОСОБА_1 був ознайомлений з актом перевірки під підпис.
Листом від 20.01.2025 №5815/37/24-25 Відділ повідомив ТОВ «МЕТАГРО» про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 04.02.2025 з 10 год 00 хв до 12 год 00 хв для надання пояснень і документів. Повідомлення про розгляд справи було направлене 20.01.2025 рекомендованим листом на поштову адресу позивача через АТ "Укрпошта". Лист про розгляд справи прибув до відділення позивача 22.01.2025 та був отриманий лише 07.02.2025.
Справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт була розглянута 04.02.2025 за відсутності представника позивач, від якого клопотань, заяв чи пояснень не надходило. 
Відтак, 04.02.2025 виконувач обов`язків начальника Відділу Мартинов В.П. виніс постанову №124133 про застосування до ТОВ "МЕТАГРО" адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн за порушення статті 48 Закону №2344-ІІІ, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ.
ТОВ "МЕТАГРО" не погодилося із правомірністю застосування Відділом до нього вказаного адміністративно-господарського штрафу та звернулося до адміністративного суду з позовом, що розглядається.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку суду першої інстанції про правомірність притягнення ТОВ "МЕТАГРО" до відповідальності оспорюваною постановою Відділу від 04.02.2025, оскільки під час надання послуг з перевезення вантажів перевізник не забезпечив водія передбаченими статтею 48 документами через відсутність інформації на паперовому носії про режим праці та відпочинку водія ОСОБА_1 з цифрового тахографа (з 27.12.2024 12 год 18 хв по 02.01.2025 09 год 30 хв) за відсутності бланка підтвердження діяльності водія. 
Водночас фактичні обставини справи, право відповідача на проведення перевірки та накладення на ТОВ "МЕТАГРО" адміністративно-господарського штрафу, а також дотримання процедури проведення перевірки та сам розмір штрафних санкцій позивачем не заперечуються.
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту регламентовано приписами Закону № 2344-III.
Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт, визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).
Рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України (пункт 2 Порядку №1567).
Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
Згідно з пунктом 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 20 Порядку № 1567).
Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Пунктом 22 Порядку №1567 передбачено, у разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис. 
Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Згідно із пунктом 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктом 26 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
Пунктом 27 Порядку №1567 передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Відповідно до матеріалів справи підставою для прийняття оспорюваної постанови був висновок відповідача щодо відсутності у водія позивача документів, передбачених статтею 48 Закону №2344-III. 
За приписами частини 1 статті 1 Закону №2344-III у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні:
автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
Відповідно до вимог частини 1 статті 34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Згідно із абзацом третім частини 1 статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Зокрема, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Як передбачено у статті 18 Закону №2344-III, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:
організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;
здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;
забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;
здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
У відповідності до пункту 1.3 Положення №340 його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).
При цьому згідно з пунктом 1.4 вказаного Положення воно не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються:
сільськогосподарськими підприємствами або підпиємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт чи робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств.
У відповідності до пункту 1.4. Інструкції №385:
тахограф - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;
картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі.
За приписами пункту 3.1. Інструкції №385 виробники транспортних засобів, перевізники, водії та пости сервісного обслуговування тахографів використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).
Відповідно до пункту 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема:
забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
має при собі: 
протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Пунктом 3.6 Інструкції №385 передбачено, що перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності чинної особистої картки водія для цифрового тахографа.
Як безспірно встановлено судом першої інстанції та визнається сторонами, автомобіль позивача під керуванням водія ОСОБА_1 був обладнаний цифровим тахографом, який не використовує щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія, а використовує карту водія. 
На місці зупинки працівниками Укртрансбезпеки водій ТОВ «МЕТАГРО» пред`явив: 
1) протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; 
2) індивідуальну картку водія; 
3) сформовану автоматично з цифрового тахографа роздруківку даних роботи тахографа.
При цьому апеляційний суд погоджується із доводами апелянта про те, що законодавство не передбачає обов`язку водіїв автомобілів, обладнаних цифровими тахографами, формувати та пред`являти під час проведення перевірки уповноваженими особами Укртрансбезпеки бланки підтвердження діяльності за період неактивності протягом останніх 28 днів і сам факт пред`явлення водієм позивача картки водія і роздруківки даних роботи цифрового тахографа підтверджує належне виконання обов`язків, передбачених Інструкцією №385. 
Окрім того, відповідач визнає, що позивача притягнуто до відповідальності не за відсутність роздруківки з цифрового тахографа як такої, а за відсутність інформації про час роботи та відпочинку водія ОСОБА_1 за періоди 27.12.2024 з 12 год. 18 хв. по 02.01.2025 09 год. 30 хв. за часом UTC. на роздруківці. 
Водночас суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до оскаржуваної постанови від 04.02.2025 №124133 ТОВ «МЕТАГРО» було притягнуто до відповідальності саме за перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону №2344-III, а отже слід погодитися із доводами апелянта про те, що диспозиція вказаного правопорушення не передбачає оцінки контролюючим органом змісту наданих до перевірки документів. Якщо документ був пред`явлений, а контролюючий орган вважає наявну у ньому інформацію неповною, то такі обставини можуть бути предметом окремої оцінки, однак не є підставою для накладення стягнення на підставі абзацу третього частини 1 статті 60 вказаного Закону. 
Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням наведеного суду апеляційної інстанції вважає висновки відповідача про наявність у діях позивача ознак вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини 1 статті 60 Закону №2344-III, безпідставними, що свідчить про протиправність оспорюваної постанови від 04.02.2025 №124133 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на суму 17000 грн та необхідність її скасування судом.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».
Хоча ця справа стосується податкового спору, на переконання апеляційного суду, у ній закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.
Одночасно апеляційний суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03, 20.09.2012, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
З урахуванням висновку про протиправність оспорюваної постанови відповідача та необхідність її скасування у судовому порядку, апеляційний суд вважає за можливе додатково не аналізувати доводи апелянта щодо неналежного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а також щодо відсутності у виконувача обов`язків начальника Відділу повноважень для ухвалення оспорюваної постанови. 
Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
На переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, що призвело до помилкової відмови у задоволенні позову. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати позов ТОВ «МЕТАГРО» задовольнити.
На підставі приписів частин 1 та 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Укртрансбезпеки на користь ТОВ «МЕТАГРО» сплачений при зверненні до суду першої та апеляційної інстанції судовий збір у розмірі 2422,40 + 3633,60 = 6056,00 грн.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАГРО» задовольнити.

Скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року у справі № 460/3688/25 та позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАГРО» задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 04 лютого 2025 року №124133 про застосування адміністративно-господарського штрафу. 

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАГРО» (код ЄДРПОУ 42672010) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн за рахунок бюджетних асигнувань управління Державної служби України з безпеки на транспорті (код ЄДРПОУ 39816845).

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар