Справа № 144/1855/25
Провадження № 3/144/13/26

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
20.01.2026 с-ще Теплик
Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Магдяк Надія Іванівна, розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, студента ІІІ курсу Теплицького аграрного ліцею, РНОКПП - НОМЕР_1 , -
В С Т А Н О В И В:
До Теплицького районного суду Вінницької області одночасно надійшли чотири матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 528164 від 30 листопада 2025 року, складеного інспектором відділення поліції № 1 Гайсинського РУП у Вінницькій області лейтенантом поліції Хоменком О.І., вбачається, що 30.11.2025 о 21 годині 40 хвилин по вул. Івана Франка у селищі Теплик Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технологічного приладу Драгер 0517, результат 1,12 проміле, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 528205 від 30 листопада 2025 року, складеного інспектором відділення поліції № 1 Гайсинського РУП у Вінницькій області лейтенантом поліції Хоменком О.І., вбачається, що 30.11.2025 о 21 годині 40 хвилин по вул. Івана Франка у селищі Теплик Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_1 в темну пору доби керував автомобілем марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , який мав несправності зовнішніх світлових приладів, а саме не горіли задні габаритні ліхтарі, чим порушив п. п. 31.1, 31.6 (б) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 528193 від 30 листопада 2025 року, складеного інспектором відділення поліції № 1 Гайсинського РУП у Вінницькій області лейтенантом поліції Хоменком О.І., вбачається, що 30.11.2025 о 21 годині 40 хвилин по вул. Івана Франка у селищі Теплик Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, який поліцейський здійснив увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольорів, увімкненням спеціального звукового сигналу, чим порушив п. п. 2.4 та 8.9(б) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 528176 від 30 листопада 2025 року, складеного інспектором відділення поліції № 1 Гайсинського РУП у Вінницькій області лейтенантом поліції Хоменком О.І., вбачається, що 30.11.2025 о 21 годині 40 хвилин по вул. Івана Франка у селищі Теплик Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія, чим порушив вимогу п. 2.1 (а) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних порушень. Вказані матеріали складені стосовно однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, у зв`язку з чим, на підставі ст. 36 КУпАП, підлягають об`єднанню в одне провадження.
Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Неповнолітній ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні адміністративних правопорушень. Суду пояснив, що в нього немає посвідчення водія, у вказаних в протоколі час та місці він керував транспортним засобом, в якому не працювали зовнішні освітлювальні прилади. Перед тим, як сідати за кермо він вживав пиво. На вимогу працівників поліції вчасно не зупинився. У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє, що більше такого не повториться.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 - мати ОСОБА_2 суду пояснила, що в даний час виховує сина сама, обіцяла посилити контроль за поведінкою сина, провести з ним виховні бесіди, щоб більше такого не повторилось.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши та дослідивши адміністративні матеріали, оцінивши докази, зібрані особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративне правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»).
Ч. 1 ст. 121 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, тягне адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КпАП України.
Ст. 126 ч. 2 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Обставини вчинення адміністративних правопорушень, окрім протоколів, також підтверджуються: результатом тестування на алкоголь на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технологічного приладу Драгер Alcotest 6810 прилад № ARCD 0517 від 30.11.2025; довідкою, виданою інспектором САП ВВГ Гайсинського РУП ГУНП в Вінницькій області від 30.11.2025, про відсутність відомостей про отримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами; відеозаписом до протоколу серії ЕПР1 № 528164 від 30.11.2025; поясненнями ОСОБА_1 , даними в судовому засіданні.
Згідно постанови КМУ «Про правила дорожнього руху» від 10.10.2001 №1306 учасник дорожнього руху - це особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.
П. 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
П. 2.9 (а) ПДР України Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
Згідно з п. 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Згідно п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні належні та допустимі докази, які підтверджують факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень, а тому кваліфікує його дії: за ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; за ч. 1 ст. 121 КпАП України керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), за ч. 1 ст. 122-2 КпАП України невиконання вимоги про зупинку транспортного засобу, за ч. 2 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Аналізуючи вищенаведені факти, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, у їх сукупності та взаємозв`язку, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень передбачених ст. ст. 121 ч. 1, 122-2 ч. 1, 126 ч. 2, 130 ч.1 КУпАП повністю доведена і сумніву не викликає.
Згідно зі ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтями 121-127, 130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.
Відповідно до ст. 13 ч. 2 КУпАП, підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу, з огляду на характер правопорушень, не вбачається, тому він підлягає відповідальності на загальних підставах.
При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, зокрема той факт, що ОСОБА_1 є неповнолітньою особою, ступінь його вини, майновий стан. Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст. 34 КУпАП, є щире розкаяння винного та вчинення правопорушення неповнолітнім. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст. 35 КУпАП, не встановлено.
Відповідно до ст. 36 ч.2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого покарання. Особливої уваги набуває досягнення мети покарання щодо запобігання вчиненню нових правопорушень, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.
Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею Правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.
При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.
Подібна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 у справі №702/301/20.
У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Санкція частини 1 ст. 121 КпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців (ч. 1 ст. 122-2 КпАП України).
Згідно санкції ч. 2 ст.126 КУпАП вказане правопорушення тягне за собою накладення штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, беручи до уваги, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка вчинила правопорушення за ст. ст. 130 ч. 1 КУпАП, 121 .ч 1, ч. 1 ст. 122-2, 126 ч. 2 КпАП України, що створює потенційну загрозу для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, суд вважає що виправлення неповнолітнього ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення покарання у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є необхідним і достатнім, та, згідно ст. 23 КУпАП, відповідає меті адміністративного стягнення.
Частиною 2 ст. 307 КУпАП передбачено, що у разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 665,60 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 33-36, 40-1, ст. ст. 121, 122-2, 126, 130, 245, 251, 252, 256, 266, 280, 291, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ЗУ «Про судовий збір», -
П О С Т А Н О В И В:
Справи № 144/1855/25, № 144/1856/25, № 144/1857/25, № 144/1858/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення  ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі № 144/1855/25 (провадження № 3/144/13/26).
Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ст. 36 КУпАП, призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) тисяч гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
(Реквізити для сплати судового штрафу отримувач коштів: ГУК у Вінницькій обл./Він. обл./21081300 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача: UA418999980313080149000002001).
На підставі ч. 2 ст. 307 КУпАП стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), громадянки України, яка проживає по АДРЕСА_1 , працюючої, призначене неповнолітньому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: