Справа № 583/5653/25
1-кп/583/132/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" січня 2026 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі 
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, що надійшов від прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025200460000932 від 04.11.2025 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Охтирка, Сумської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня професійна, військовослужбовця, раніше в силу вимог ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
04.11.2025 дільничний офіцер поліції сектору превенції Охтирського РВП ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , який призначений на вказану посаду відповідно до наказу начальника ГУНП в Сумській області № 243о/с від 01.05.2025, та поліцейський-водій взводу №2 роти реагування батальйону Управління поліції охорони в Сумській області капрал поліції ОСОБА_8 , який призначений на вказану посаду, відповідно до наказу начальника УПО в Сумській області № 264 о/с від 31.10.2024, перебували на службі у складі спільного наряду УПО в Сумській області та Охтирського РВП ГУНП в Сумській області по охороні громадського порядку та оперативного реагування на тривожні сповіщення з охоронюваних УПО в Сумській області об`єктів - «Естафета 25», та виконували свої службові обов`язки, передбачені статтями 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію», наказом МВС України № 357 від 27.04.2020 «Про затвердження Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України», наказом МВС України №650 від 28.07.2017 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад», посадової інструкції дільничного офіцера поліції Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, затвердженої начальником Охтирського РВП ГУНП в Сумській області 29.04.2023, посадової інструкції поліцейського - водія взводу № 2 роти реагування батальйону Управління поліції охорони в Сумській області, затвердженої т.в.о. командира батальйону УПО в Сумській області 01.07.2025, у однострої поліцейського, з табельною вогнепальною зброєю, на закріпленому за УПО в Сумській області службовому автомобілі «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 . 
04.11.2025 о 19 год. 39 хв., під час виконання службових обов`язків та патрулювання м. Охтирка Сумської області, зазначений наряд працівників поліції отримав службове завдання №244694419 про спрацювання технічних засобів охорони в магазині «Світ Продуктів» за адресою: Сумська область, м. Охтирка, пров. Миколи Хвильового, 1, причиною якого стало непорозуміння між працівником зазначеного магазину та одним із його відвідувачів.
04.11.2025 о 19 год. 47 хв., після прибуття на місце події до магазину «Світ Продуктів» за адресою: Сумська область, м. Охтирка, пров. Миколи Хвильового, 1, дільничний офіцер поліції сектору превенції Охтирського РВП ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та поліцейський - водій взводу № 2 роти реагування батальйону Управління поліції охорони в Сумській області капрал поліції ОСОБА_8 виявили у торговому залі зазначеного магазину ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та не розрахувався з продавцями магазину за придбаний товар, причиною чого став виклик до магазину працівників поліції.
У подальшому під час перевірки працівниками обставин, які стали причиною виклику працівників поліції, 04.11.2025 о 19 год. 55 хв., ОСОБА_5 , будучи на вулиці біля входу до магазину «Світ Продуктів», що розташований за вищевказаною адресою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед ним перебувають поліцейські, які виконують свої службові обов`язки, передбачені ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», маючи умисел на заподіяння шкоди здоров`ю працівнику правоохоронного органу, посягаючи на здоров`я дільничного офіцера поліції сектора превенції Охтирського РВП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи з прямим умислом, кулаком своєї правої руки заподіяв один удар ОСОБА_7 в ліву частину обличчя, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: в ділянці верхньої повіки ліворуч по зовнішньому її краю з переходом на нижню повіку синець; в ділянці спинки носа ліворуч синець; забійні синці лівої надбрівної дуги, скулової ділянки зліва, тобто умисно заподіяв працівнику правоохоронного органу ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.
У результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження: в ділянці верхньої повіки ліворуч по зовнішньому її краю з переходом на нижню повіку синець; в ділянці спинки носа ліворуч синець; забійні синці лівої надбрівної дуги, скулової ділянки зліва, що по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, так як мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5  свою вину у вчиненні інкримінованого йому у вину кримінального правопорушення за обставин викладених у обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що дійсно, 04.11.2025 близько 19 години, будучи на підпитку, перебуваючи у збудженому стані, через вжите спиртне, прийшов до магазину «Світ продуктів», що розташований по пров. М. Хвильового в м. Охтирка. Взявши товар, мав намір розрахуватися за допомогою телефону, але не зміг, оскільки виявив, що телефон не його. Продавчиня відмовила йому у видачі товару без оплати і сказала, що викличе працівників поліції, якщо він не розрахується. ОСОБА_5 не заперечував проти цього і коли приїхали працівники поліції, то запросили його на подвір`я для складання протоколу. ОСОБА_5 разом з поліцейськими вийшов на вулицю, але те, як і за що він наніс удар потерпілому - працівнику поліції, він не пам`ятає. Про те, що на виклик працівниці магазину приїхали саме поліцейські в нього сумнівів не було, оскільки вони були у службовому одязі та з усією своєю амуніцією. Обвинувачений зазначив у суді, що розуміє, що через його поведінку у магазині продавчиня викликала наряд поліції, усвідомлює, що через те, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтвердилося у лікарні, він вдарив працівника поліції, який до нього не застосовував будь - якої фізичної сили чи тиску. ОСОБА_5 вказав, що погоджується з обставинами, викладеними в обвинувальному акті та щиро розкаюється у скоєному. Підтвердив, що є військовослужбовцем та близько півтора року, а саме - з 28.05.2024 р. перебуває вдома, оскільки самовільно залишив військову частину. 
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд вирішив відповідно до положення ч. 3, ст. 349 КПК України обмежитися допитом обвинуваченого, не досліджуючи докази відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який вину визнав, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, та враховує його вік, сімейний стан та стан здоров`я (переніс черепно мозкову травму). За місцем реєстрації та проживання скарг на поведінку ОСОБА_5  не надходило, характеризується позитивно, має статус учасника бойових дій та нагороджений медалями - Ветеран війни та Незламним героям російсько - української війни, за поясненнями самого обвинуваченого та згідно доповіді командира в/ч НОМЕР_3 , він 28.05.2024 самовільно залишив військову частину в якій проходив службу та до цього часу не повернувся до виконання службових обов`язків. 
Згідно вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 17.06.2020 р. справа №583/2042/20, провадження № 1-кп/583/279/20, ОСОБА_9 був визнаним винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та йому було призначене покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. 
Отже, станом на дату ухвалення даного вироку ОСОБА_5 , в силу ст. 89 КК України, судимостей не має.
Згідно досудової доповіді органу пробації має середній ризик небезпеки для суспільства та середній ризик вчинення нового злочину.
До обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 ,суд відносить - щире каяття.
До обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 ,суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням цих обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 , покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на строк необхідний і достатній для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
04.11.2025 о 20.00 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, нанесення тілесних ушкоджень працівнику поліції. Він перебував під вартою до обрання до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. А тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України вказаний строк попереднього ув`язнення з 04.11.2025 по 06.07.2025 слід зарахувати у строк покарання у разі засудження до обмеження волі день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.
У строк покарання, за правилами передбаченими ч. 7 ст. 72 КК України, слід зарахувати строк перебування ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом на підставі ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.11.2025, з 07.11.2025 по 06.01.2026 року включно.
З огляду на те, що ч. 7 ст. 72 КК безпосередньо не визначає співвідношення при складанні покарань у виді цілодобового домашнього арешту і обмеження волі, суд застосовує правову позицію ККС ВС, викладену у постанові від 12.05.2025 у справі №638/7426/24 (провадження № 51-5317км24), відповідно до якої Верховний Суд вбачає правильним застосуванням судами попередніх інстанцій закону України про кримінальну відповідальність шляхом використання суміжних еквівалентів, передбачених положеннями ст. 72 КК, через взаємне співвідношення основних покарань у виді громадських робіт та пробаційного нагляду до іншого виду основного покарання, у цьому випадку до обмеження волі.
Отже, якщо три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, а одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, то одному дню обмеження волі відповідає півтора дні домашнього арешту (3 : 2).
Відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку повинно бути зазначено рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Прокурор просив суд до вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Розглянувши позиції сторін захисту та обвинувачення, врахувавши підстави застосування попереднього запобіжного заходу, суд звертає увагу на те, що ризик незаконного впливу на свідків перестав існувати, оскільки всі свідки по справі були допитані.
Однак, ризики переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжують існувати, з огляду на докази, які характеризують особу ОСОБА_5 ..
Тому наявні підстави для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
В рамках кримінального провадження був пред`явлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, при розгляді якого суд виходить з такого.
За приписами ст. 128 КПК України особа, якій злочином завдано майнової та/або немайнової (моральної) шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого.
За приписами ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
В п.п. 8, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
ОСОБА_7 був заявлений цивільний позов про стягнення із обвинуваченого моральної шкоди в сумі 50000,00 грн. Вказує, що протиправними діями відповідача йому було завдано значних моральних страждань, пов`язаних як із прямою фізичною шкодою, так і з психологічними переживаннями, що виникли через напад під час несення служби, загрозу його безпеці, необхідністю проходження медичних процедур та перебуванням у стані стресу. Також потерпілим були надані документи що характеризують його особу, зокрема - копія посвідчення учасника бойових дій, наявні відзнаки за місцем проходження служби.
Виходячи з обставин справи, принципів розумності та справедливості, беручи до уваги перенесені потерпілим моральні страждання внаслідок отримання легких тілесних ушкоджень, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням і стягнути на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в розмірі 10000,00 грн. 
Долю речових доказів вирішити відповідно до закону. 
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 07.11.2025 року підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.
На підставі п. б. ч. 1 та ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 04.11.2025 по 06.11.2025 з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні обмеження волі.
На підставі ч. 1, 5, 7 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 в строк відбування покарання термін його перебування під цілодобовим домашнім арештом з 07.11.2025 по 06.01.2026 року включно з розрахунку півтора дні цілодобового домашнього арешту за 1 (один) день обмеження волі.
Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді особистого зобов`язання, з покладенням на обвинуваченого обов`язків: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду; - повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (несення військової служби); - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної майнової шкоди 10000 (десять тисяч) гривень.
Речовий доказ: ніж туристичний, що згідно квитанції №002404 від 13.11.2025 зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, після вступу вироку в законну силу повернути власнику ОСОБА_5 .
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого - судді від 07.11.2025 після вступу вироку в законну силу скасувати.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілими, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду     ОСОБА_1