Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 308/14653/25 
Провадження № 2/936/28/2026

28.01.2026     селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі
головуючої судді Сухої Н.І.
за участю секретаря судового заідання Мельничок М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Воловець у спрощеному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції сторін.
АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що 24.12.2020 відповідач ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил, відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки.
АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею і банком кредитний договір, про що свідчить її підпис у заяві.
Відповідач кредитний договір підписав електронним підписом у вигляді ОТП-пароля, що підтверджено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.
Як убачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов`язання банк перед відповідачкою виконав, надавши відповідачеві кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 07.10.2025 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 159 427,41 грн, яка складається з 128 204,49 грн - заборгованість за кредитом, 31 222,92 грн - заборгованість по відсоткам.
АТ «Акцент-Банк» просить суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 159 427,41 грн та 2 422,40 грн судового збору.
Заяви, клопотання учасників справи
Представник позивача АТ ««Акцент-Банк» Шкапенко О.В. в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, щодо винесення заочного рішення не заперечує .
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, причини його неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, зокрема, відповідач викликалась через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України я на офіційному веб-сайті судової влади України.
Заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло.
Процесуальн ідії у справі.
Ухвалою від 04.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 18.12.2025 у зв`язку із неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 20.01.2026 та 28.01.2026.
Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місцерозгляду судового засідання, не з`явився в судовезасідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзиву на позов і позивач не заперечуєпроти такого вирішеннясправи.
Ухвалою судового засідання від 28.01.2026, з огляду на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву не подав, суд на підставі статей 280-282 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
24.12.2020 між АТ «Акцент-Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір № б/н, шляхом приєднання відповідачки до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку на підставі відповідної анкети-заяви. Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.
АТ «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Акцент-Банк» за рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 змінено організаційно-правову форму та назву ПАТ «Акцент-Банк» на АТ «Акцент-Банк», про зазначено у п. 1.1 Статуту АТ «Акцент-Банк».
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в "АТ "А-Банк".
Сторони узгодили розмір кредиту (кредитного ліміту), грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, інших сум, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору, на умовах договору.
АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором.
На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивачем надано суду: довідку за картами на ім`я ОСОБА_1 про видані картки; довідку за лімітами за період з 24.12.2020 по 07.10.2025. Також позивачем долучено до позовної заяви банківську виписку по рахунку, яка містить відомості про використання відповідачем кредитних коштів, здійснення платежів з погашення боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед позивачем.
24.12.2020 відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП з номера телефону НОМЕР_1 . Згідно підписаного відповідачем паспорту кредиту встановлено сплату процентів за користування кредитними коштами у розмірі 44,4% річних.
Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 07.10.2025 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 159 427,41 грн, яка складається з 128 204,49 грн - заборгованість за кредитом, 31 222,92 грн - заборгованість по відсоткам.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
В разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову
Як вбачається з наданих позивачем доказів, анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 24.12.2020 не зазначено суми кредиту, строк на який він надається, розмір відсотків за користування кредитними коштами.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13.01.2025 у справі № 336/6542/21 виснував, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Таким чином, оскільки в підписаній 24.12.2020 відповідачем анкеті-заяві відсутні обумовлені сторонами умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, то наданий банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна форма укладеного із відповідачем кредитного договору.
Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надані позивачем Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцепт-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Крім того, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», не слід розцінювати як фіксацію волі сторін договору та його змісту.
Термін «паспорт споживчого кредиту» вживається у Законі України «Про споживче кредитування» лише в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону.
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин).
З огляду на ці норми закону паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору.
Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон України «Про споживче кредитування» включає до форми договору про споживчий кредит (стаття 13).
Суд вважає, що застосування в даному випадку висновків, які зробив Верховний Суд у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного від 23.05.2022 у справі №393/126/20 є релевантним до даної справи, оскільки чітко відображають ключові особливості паспорту споживчого кредиту.
Зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.
Отже, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.
Як встановлено вище, підписана відповідачем заява-анкета не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, в тому числі прострочених відсотків за несвоєчасне погашення кредиту та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору.
За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, не свідчить про те, що сторони обумовили між собою процентні ставки за користування кредитом, штрафи, пеню, тощо.
Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст. ст.12,81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).
Пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 року).Отже, суд прийшщов ждо висновку, що між АТ «А-Банк» та відповідачем дійсно існували певні кредитні правовідносини, оскільки відповідач отримав платіжні картки та користувався такими.
З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що за період з з 24.12.2020 по 07.10.2025 загальний залишок заборгованості за наданим тілом кредиту становить 128 204,49грн.
Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 128 204,49 гривень.
Розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до частини першої ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (скорочена назва АТ «А-Банк») (місцезнаходження: вул. Батумська, буд,11, м.Дніпро, 49074, рах. № НОМЕР_3 , ЄДРПОУ 14360080, МФО 307770) заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.12.2020, в розмірі 128 204 (сто двадцять вісім тисяч двісті чотири) грн 49 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (скорочена назва АТ «А-Банк») (місцезнаходження: 49074, м.Дніпро, вул. Батумська, буд,11, рах.№ НОМЕР_3 , ЄДРПОУ 14360080, МФО 307770) сплачену суму судового збору у розмірі 1 947,99 гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається продовж тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо продовж строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:
позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», ЄДРПОУ 14360080, місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Суха Н.І.