"09" лютого 2026 р. Справа № 363/6051/25 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 лютого 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого–судді        Чіркова Г.Є., 
при секретарі         Лещенко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,
встановив: 
представник позивачки звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) в розмірі 136 788 грн. грн. 37 коп., яка виникла в нього у зв`язку з несплатою аліментів.
Представник позивачки подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, повторно в судове засідання не з`явився. 
Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2013 року, який розірвано рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили ( справа №363/4835/17).
Цим же рішенням на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у твердій грошові сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 12 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13 січня 2021 року, яке набрало законної сили (справа №363/2820/20), спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 жовтня 2018 року у справі №363/4835/17 змінено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості по аліментах Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області №109810 від 29 вересня 2025 року, за період 22 лютого 2021 року по 01 вересня 2025 року відповідач аліменти тривалий час не сплачував та станом на 01 вересня 2025 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 181 249 грн. 11 коп. Крім того, із боржника на користь стягувача підлягає утриманню штраф в розмірі 44 460 грн. 74 коп. 
Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. 
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Як передбачено ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.
Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. 
Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).
Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти (правова позиція Верховного Суду в постанові від 24 лютого 2021 року в справі №234/17961/18).
Встановлено, що за період з 22 лютого 2021 року по 01 вересня 2025 року у відповідача на користь позивачки виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 181 249 грн. 11 коп. 
Згідно поданих суду розрахунків розмір неустойки (пені) за прострочення ОСОБА_2 сплати аліментів за період з 22 лютого 2021 року по 01 вересня 2025 року становить 136 788 грн. 37 коп. (розмір заборгованості 181 249 грн. 11 коп. – штраф 44 460 грн. 74 коп.), що вимогам ч. 1 ст. 196 СК України не суперечить, розміру існуючої у відповідача 100% заборгованості по сплаті аліментів не перевищує та сумнівів у суду не викликає. 
Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. за розгляд позовної вимоги про стягнення (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, від сплати судового збору за яку позивачка звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Таким чином поданий позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 268, 279, 280 ЦПК України, 
вирішив:
позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 22 лютого 2021 року по 01 вересня 2025 року в розмірі 136 788 грн. (сто тридцять шість тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. 37 (тридцять сім) коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 (двадцять) коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з його підписання. 
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з його підписання.
Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Суддя