Справа № 420/36525/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання рішення, дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області №155350023780 від 15.05.2025 року в частині визначення періоду роботи на посаді судді ОСОБА_1 на рівні 18 років 02 місяці 25 днів та в частині нарахування ОСОБА_1 , щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: стаж роботи на посаді судді 18 років 3 місяці 6 днів; стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді 2 роки 9 місяців 9 днів, період проходження строкової військової служби - 1 рік 4 місяці 6 днів
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 30.04.2025 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 54% суддівської винагороди, довідка про розмір якої міститься в пенсійній справі 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати і виплатити ОСОБА_1 з 30.04.2025 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 54% суддівської винагороди, з урахуванням виплачених сум
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №30335-28018/Д-02/8-1500/25 від 15.10.2025 року в частині визначення періоду роботи на посаді судді ОСОБА_1 на рівні 18 років 02 місяці 25 днів та в частині нарахування мені, ОСОБА_1 , щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: стаж роботи на посаді судді 18 років 3 місяці 6 днів; стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді 2 роки 9 місяців 9 днів, період проходження строкової військової служби - 1 рік 4 місяці 6 днів 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 30.04.2025 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 54% суддівської винагороди, довідка про розмір якої міститься в пенсійній справі 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати і виплатити ОСОБА_1 з 30.04.2025 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 54% суддівської винагороди, з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позову зазначив, що Рішенням Вищої ради правосуддя від 29 квітня 2025 року його було звільнена з посади судді Біляївського районного суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Після звільнення з посади позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, надавши всі необхідні документи. За результатом розгляду поданих позивачем документів органом Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було прийнято рішення №155350023780 від 15.05.2025 року в частині визначення періоду роботи на посаді судді ОСОБА_1 на рівні 18 років 02 місяці 25 днів та в частині нарахування ОСОБА_1 , щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди. При цьому, згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 29.04.2025 року, стаж роботи позивача безпосередньо на посаді судді становить 22 роки 4 місяці 22 дні. Тому вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області протиправним та звернувся до суду із даним позовом.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області не погоджуючись із позовом надало суду відзив, в якому зазначив, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні та отримує довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, виходячи з фактичного стажу роботи на посаді судді 18 повних років відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016. Відповідно до ч.3 ст.142 Закону № 1402 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Відповідно до ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Також до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Відповідач вказав, що чинним законодавством не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду здійснення іншої трудової діяльності, періоду навчання, тощо, а тому виплата щомісячного грошового утримання судді у відставці проводиться у розмірі, передбаченому Законом №1402 на момент відповідного розрахунку. При цьому, «суддівський стаж» та «стаж роботи на посаді судді» не є тотожними поняттями та включають до себе різні складові. «Стаж роботи на посаді судді» має вичерпний перелік посад, який визначено ст.137 Закону №1402-VIII. Натомість до «суддівського стажу» включається «стаж на посадах судді» та стаж (досвід) робота (професійна діяльність), вимога щодо якої визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (п.2 ст.137 Закону №1402-VIII) відповідно до положень п.1 та п.6 ст.69 Закону №1402-VIII. Іншого чинним законодавством не передбачено. Також зазначив, що вимога до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області щодо зобов`язання вчинити певні дії є безпідставною, адже воно не приймало рішень за заявою позивача про призначення пенсії, бо таким органом, враховуючи принцип екстериторіальності було Головне управління Пенсійного фонду в Київській області.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також витребувано від Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
10.11.2025 року до суду надійшли засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
Судом встановлені наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 на підставі Указу Президента України від 24.01.2007 року № 40/2007 був призначений на посаду судді Біляївського районного суду Одеської області.
Постановою Верховної Ради України від 09.12.2012 року № 4372-VI позивач був обраний безстроково суддею Біляївського районного суду Одеської області.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 29.04.2025 року № 871/0/15-25 ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Біляївського районного суду Одеської області у відставку.
07.05.2025 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, надавши всі необхідні документи. 
За результатом розгляду поданих позивачем документів органом Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було прийнято рішення №155350023780 від 15.05.2025 року в частині визначення періоду роботи на посаді судді ОСОБА_1 на рівні 18 років 02 місяці 25 днів та в частині нарахування ОСОБА_1 , щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди.
Не погодившись із розрахунком стажу судді та, відповідно, визначного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. 
Також у статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням (пункт 4 частини п`ятої). 
Спірні у цій справі правовідносини регулюються, зокрема Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд. 
Відповідно до ч.1 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. 
До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. 
Згідно ч.2 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Відповідно до ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. 
За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. 
Згідно ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 
1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 
2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 
3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. 
До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. 
Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, позивачу призначено довічне грошове утримання з 29.04.2025 в розмірі 50% від заробітку, страховий стаж 34 років 2 місяці 14 днів, у тому числі: судді 18 років 2 місяці 25 днів, що підтверджено рішенням 154750007788 від 02.07.2025 р рішення №155350023780 від 15.05.2025 року. 
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. 
Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. 
Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. 
Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя. 
До цього Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року. 
Також в рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абз. 2 розділу 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. 
Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо). 
Відповідно до пункту 11 Основних принципів незалежності судових органів (схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року) термін повноважень суддів, їх незалежність, безпека, відповідна винагорода, умови служби, пенсії і вік виходу на пенсію повинні належним чином гарантуватися законом. 
Вищенаведене узгоджується з положеннями Європейської хартії про закон "Про статус суддів" від 10.07.1998, згідно яких рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов`язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4). 
Так, згідно з пунктом 54 Рекомендації CM/Rес (2010)12) від 17 листопада 2010 року Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки "оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці". 
Виходячи з наведеного, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. 
Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя. 
Як зазначено вище, відповідно до частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів», щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. 
За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. 
Абзацом четвертим п. 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). 
На день призначення ОСОБА_1 на посаду судді Біляївського районного суду Одеської області (24 січня 2007 року) було встановлено мінімальний строк роботи в галузі права для зайняття посади судді районного (міського) суду – 3 роки.
Згідно з Рішенням Вищої ради правосуддя від 29.04.2025 року № 871/0/15-25, що підтверджено наявною копією трудової книжки позивача, стаж роботи ОСОБА_1 безпосередньо на посаді судді становить 22 роки 4 місяці 22 дні, також у рішенні Вищої ради правосуддя зазначено, що окрім стажу роботи на посаді судді до стажу, що дає ОСОБА_1 право на відставку, додатково підлягають зарахуванню: 
- стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді (стаж професійної діяльності за юридичною спеціальністю) 2 роки 9 місяців 9 днів
- період проходження строкової військової служби – 1 рік 4 місяці 6 днів.
Згідно з правовою позицією яка неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 06.03.2018 у справі №308/6953/17, від 23.06.2022 у справі № 420/1987/21, від 08.09.2022 у справі № 380/10696/21, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку і застосовується як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру. 
Крім того, у зв`язку із систематичним нехтуванням пенсійними органами стажу судді, що визначається Вищою радою правосуддя при звільненні суддів у відставку, рішенням Ради суддів України від 11.04.2024 № 6 звернута увага Пенсійного фонду України на необхідність приведення діяльності органів Пенсійного фонду України у відповідність до висновків щодо застосування норм права, викладених у зазначених постановах Верховного Суду, та вказано на неприпустимість перегляду органами Пенсійного фонду України стажу роботи судді, що дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, що визначений у рішенні Вищої ради правосуддя при розгляді заяви про відставку. 
Рішенням Ради суддів України від 11.04.2024 № 6 також наголошено, що необхідний стаж роботи на посаді судді, з якого має розраховуватись та виплачуватись відповідне грошове утримання, обчислюється Вищою радою правосуддя як єдиним, конституційним органом, при прийнятті рішення про звільнення судді у відставку. 
Разом з тим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області зазначені положення Закону № 1402-VIII, рішення Вищої ради правосуддя від 23.03.2023 №245/0/15-23 та рішення Ради суддів України від 11.04.2024 № 6 при розгляді заяви позивача не були враховані. 
Тому стаж ОСОБА_1 на посаді судді становить повних 22 роки, у відповідності до рішення Вищої ради правосуддя від 29.04.2025 року № 871/0/15-25.
А тому розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача має становити 54 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, що відповідає приписам ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок), відповідно до п. 3 якого щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку або звільнення / припинення повноважень судді Конституційного Суду України (далі - звільнення судді з посади), якщо звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади. 
Позивач звільнений з посади судді у відставку рішенням Вищої ради правосуддя 29.04.2025 року, у зв`язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивачу призначено довічне грошове утримання з 30.04.2025 року, що відповідає вимогам Порядку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
За встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області №155350023780 від 15.05.2025 року є протиправним та підлягає скасуванню, із зобов`язанням Головне управління Пенсійного фонду України у Київської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: стаж роботи на посаді судді 18 років 3 місяці 6 днів; стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді 2 роки 9 місяців 9 днів, період проходження строкової військової служби - 1 рік 4 місяці 6 днів, а позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Разом з цим, враховуючи, що суд не може підміняти державний орган та приймати замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до дискреційних повноважень такого суб`єкта владних повноважень, зокрема й вираховувати страховий стаж, який дає право на пенсію, суд виснує, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 30.04.2025 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 54% суддівської винагороди, довідка про розмір якої міститься в пенсійній справі та перерахувати і виплатити ОСОБА_1 з 30.04.2025 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 54% суддівської винагороди, з урахуванням виплачених сум, задоволенню не підлягає. 
Отже, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2025 року про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цьому рішенні суду.
Щодо доводів позивача про те, що прийняття рішення №155350023780 від 15.05.2025 року в частині визначення періоду роботи на посаді судді ОСОБА_1 на рівні 18 років 02 місяці 25 днів та в частині нарахування ОСОБА_1 , щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди здійснювалось Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київської області, а органом, що призначає пенсію за місцем обліку є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області області, суд зазначає наступне. 
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1). 
Пунктом 4.1. Порядку № 22-1 установлено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. 
Відповідно до пункту 4.2. Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. 
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. 
Водночас пунктом 4.10. Порядку № 22-1 визначено, що після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи для здійснення виплати пенсії. З системного аналізу викладених норм слідує, що визначений за принципом екстериторіальності структурний підрозділ органу ПФУ є тим органом, що призначає пенсію незалежно від місця реєстрації пенсіонера або перебування його на обліку в іншому органі Пенсійного фонду України за місцем реєстрації. 
Враховуючи викладене, твердження представника позивача про те, що призначати пенсію позивачу повинно Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, є безпідставним та необґрунтованим, оскільки саме Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснювало розгляд заяви позивача та прийняло оскаржуване рішення, а отже саме останнє повинно зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: стаж роботи на посаді судді 18 років 3 місяці 6 днів; стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді 2 роки 9 місяців 9 днів, період проходження строкової військової служби - 1 рік 4 місяці 6 днів, та повторно розглянути заяву позивача. 
При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області рішення відносно пенсії позивача не приймало, а лист від 15.10.2025 року № 30335-28018/Д-02/8-1500/25 за своєю правовою природою не є рішенням та не встановлює для позивача обов`язкових приписів, а є лише роз`ясненням норм.
Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення від 15.10.2025 року та про зобов`язання вчинити певні дії не підлягають задоволенню.
Підсумовуючи наведене вище, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позову. 
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання рішення, дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
1. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області №155350023780 від 15.05.2025 року в частині визначення періоду роботи на посаді судді ОСОБА_1 на рівні 18 років 02 місяці 25 днів та в частині нарахування ОСОБА_1 , щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: стаж роботи на посаді судді 18 років 3 місяці 6 днів; стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді 2 роки 9 місяців 9 днів, період проходження строкової військової служби - 1 рік 4 місяці 6 днів.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2025 року про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цьому рішенні суду.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України. 

Суддя Ю. В. Харченко

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання рішення, дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.