Справа № 420/29466/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до Одеської митниці (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500090/2025/000048/2 від 01.08.2025 р.;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500090/2025/000098 від 01.08.2025 р.
Позовні вимоги мотивує тим, що 21.06.2023 р. між ТОВ "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" та ЕМ SALT GROUP LTD укладено контракт № 12. На підставі вказаного контракту та супроводжувальних документів ЕМ SALT GROUP LTD здійснила на адресу ТОВ "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" поставку товару. Під час декларування вказаного товару позивачем відповідно до ст.ст.57, 58 МК України самостійно визначено митну вартість товарів за основним методом, а саме, за ціною контракту. З метою митного оформлення товарів та на підтвердження заявленої митної вартості товарів позивачем надано до митного органу повний пакет документів, передбачений ст.53 МК України. Проте, за результатами розгляду поданих документів митний орган відмовив позивачу у митному оформленні (випуску) товару за заявленою декларантом митною вартістю, у зв`язку з чим оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500090/2025/000098 з причин винесення рішення про коригування митної вартості товарів від 01.08.2025 р. № UA500090/2025/000048/2, яким за резервним методом скориговано митну вартість товару. Вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято з порушенням вимог МК України, так як воно не містить передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості. При цьому, позивач не погоджується з обставинами, на які вказує в оскаржуваному рішенні відповідач, оскільки вони жодним чином не спростовують митної вартості, яка визначена позивачем у поданій митній декларації, і не є підставою для здійснення коригування її вартості. З огляду на викладене вважає, що висновок митного органу щодо не підтвердження ТОВ "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" числового значення складових митної вартості товару, заявленого за основним методом його визначення, є безпідставним, так як позивачем надано всі обов`язкові документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України.
Ухвалою від 02.09.2025 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.
17.09.2025 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, декларантом до митниці було подано митну декларацію для здійснення митного оформлення товарів від 31.07.2025 р. № 25UA500090008337U8. Декларантом обрано основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, який надійшов на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці, встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Так, банківські платіжні документи від 13.06.2025 р. № 101та від 28.07.2025 р. № 134 не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216, зокрема підпису (власноручного/електронного) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації. Враховуючи, що ініціатор має право відкликати платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах до списання коштів з рахунку платника або до настання дати валютування платіжної інструкції, документальне підтвердження факту перерахування грошових коштів у іноземній валюті на рахунок продавця у системі Swift-переказу не надано до митного оформлення. Отже, з огляду на п.4 ч.2 ст.53 МК України декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар. Згідно п.4.5 контракту від 21.06.2023 р. № 12 на адресу Покупця направляється оригінал, а також попередньо електрона копія на Email експортної декларації на товар та сертифікат про походження на товар з серійним номером, які до митного оформлення не надавались. У поданому коносаменті від 13.07.2025 р. № 01 у якості умов оплати фрахту зазначено: "freight payable as per Charter-Party". Проте, зазначений документ до митного оформлення не надавався, що унеможливлює здійснення перевірки оплати витрат на транспортування оцінюваних товарів до порту ввезення на митну територію України та відповідно перевірки правильності виконання та додержання умов поставки CFR Чорноморськ (Україна). У зв`язку з цим, позивачу було запропоновано надати додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прайс-листи продавця; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) копію митної декларації країни відправлення. Декларантом листом від 01.08.2025 р. № 0108-1 надіслано Price List від 02.06.2025 р. № б/н та повідомлено, що більше документів подаватись не буде. Зазначеним вище листом не спростовано усіх виявлених розбіжностей та не надано усіх запитуваних додаткових документів. Таким чином, у визначений законом час, декларантом не спростовані наявні розбіжності у наданих документах відповідно до умов, зазначених у ст.53 МК України. Тому митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням наявної в митниці інформації щодо аналогічних (подібних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. З огляду на викладене, оскаржувані рішення є правомірними і підстави для їх скасування відсутні.
23.09.2025 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає про безпідставність викладених у ньому обставин, оскільки вони не відповідають дійсності та не спростовують доводи позовної заяви.
29.09.2025 р. від відповідача надійшли заперечення, в яких наполягає на правомірності прийнятих митним органом рішень. 
Ухвалою від 25.09.2025 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 
Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 21.06.2023 р. між компанією ЕМ SALT GROUP LTD (Продавець) та ТОВ "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" (Покупець) укладено контракт № 12, за умовами якого Продавець поставляє на умовах, що вказані в інвойсі, Україна у відповідності з "INCOTERMS-2010" сіль харчову, таблетовану та миту з добавкою від злежування, тип якої вказано у Проформах-інвойсах до цього Контракту та іменований в подальшому товари, а Покупець зобов`язується сплатити за Товар, який постачається (п.1.1 контракту).
Пунктом 1.2 контракту встановлено, що детальні технічні характеристики (технічні характеристики Товару вказані в додатках до цього Договору. Походження Товару - Єгипет. 
Згідно п.п.2.1, 2.4 контракту ціни на Товар, що постачається по цьому Контракту, визначені в доларах США у відповідності до ІНКОТЕРМС-2010. Загальні умови оплати: згідно умов в кожному проформа-інвойсі.
За приписами п.п.3.1, 3.2 контракту платежі проводяться Покупцем в доларах США на розрахунковий рахунок Продавця. Оплата за Товар проводиться на підставі Рахунку-фактури і визначається для кожної поставки окремо. 
Відповідно до п.4.5 контракту поставка Товару здійснюється однією партією згідно кожного інвойсу, при цьому на адресу Покупця направляються оригінали, а також попередньо електронні копії на Еmail наступних документів: інвойс з номером та датою контракту, з умовами оплати, з печаткою та підписом; сертифікат походження на Товар, що поставляється з серійним номером Товару; пакувальні листи з зазначенням кількості місць, вагою брутто, нетто, типом пакування; експортна декларація на товар.
На виконання умов договору компанія ЕМ SALT GROUP LTD поставила ТОВ "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" товар, а саме: товар № 1: сіль придатна для споживання людьми: FOOD SALT/ сіль харчова, не йодована, розміром 0,60-1,20 мм, у мішках по 25 кг-нетто - 9600 мішків, 160 біг-бегів по 1500 кг нетто; FOOD SALT/ сіль харчова, не йодована, розміром 0,00-1,50 мм, у мішках по 25 кг-нетто - 97800 мішків, 1630 біг-бегів по 1500 кг-нетто, виробник EM SALT GROUP LTD, країна виробництва EG Єгипет; товар № 2: сіль для промислового використання: WASHED ROCK SALT/ сіль кам`яна промита 0-6 мм - 310 біг-бег по 1500 кг-нетто, виробник EM SALT GROUP LTD, країна виробництва EG Єгипет; товар № 3: сіль для промислового використання, насипом: WASHED ROCK SALT/ сіль кам`яна промита 0-6 мм - 750 т.; ROCK SALT/ сіль кам`яна 0-6 мм - 2310 т., виробник EM SALT GROUP LTD, країна виробництва: EG Єгипет.
31.07.2025 р. декларантом подано митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару - МД № 25UA500090008337U8. Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: пакувальний лист від 23.07.2025 р. № 1; рахунок-проформу від 05.06.2025 р. № 5625; рахунок-фактуру (інвойс) від 23.07.2025 р. № 5625; коносамент від 23.07.2025 р. № 01; вантажну відомість від 23.07.2025 р. б/н; навантажувальний документ від 31.07.2025 р. № 102; платіжні інструкції в іноземній валюті від 13.06.2025 р. № 102, від 28.07.2025 р. № 134; зовнішньоекономічний договір від 21.06.2023 р. № 12; додаткові угоди від 21.06.2023 р. № 12, від 26.10.2023 р., від 30.10.2023 р., від 22.11.2023 р., від 30.12.2024 р., сертифікати якості від 12.07.2025 р., від 25.06.2025 р., від 17.06.2025 р. 
За результатами перевірки МД № 25UA500090008337U8 та поданих до неї документів, сформоване повідомлення від 31.07.2025 р., в якому вказано, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та витребувано додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прайс-листи продавця; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) копію митної декларації країни відправлення.
Позивачем 01.08.2025 р. було додатково надано прайс-лист від 02.06.2025 р. та повідомлено, що більше документів надаватися не буде.
01.08.2025 р. відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA500090/2025/000048/2, відповідно до якого визначено вартість товару № 1 - 0,1084 дол. США за 1 кг-нетто, ніж заявлено декларантом за 1 кг-нетто, товару № 2 - 0,0968 дол. США за 1 кг-нетто, ніж заявлено декларантом, товару № 3 - 0,086 дол. США за кг-нетто, ніж заявлено декларантом.
У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що у поданих документах містяться розбіжності та невідповідності: 1) банківські платіжні документи від 13.06.2025 р. № 101 та від 28.07.2025 р. № 134, що підтверджують факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216, зокрема підпису (власноручного/електронного) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації. Враховуючи, що ініціатор має право відкликати платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах до списання коштів з рахунку платника або до настання дати валютування платіжної інструкції, документальне підтвердження факту перерахування грошових коштів у іноземній валюті на рахунок продавця у системі Swift-переказу не надано до митного оформлення. Отже, з огляду на п.4 ч.2 ст.53 МК України декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар; 2) згідно п.4.5 контракту № 12 від 21.06.2023 р. на адресу Покупця направляється оригінал, а також попередньо електрона копія на Email експортної декларації на товар та сертифікат про походження на товар з серійним номером, які до митного оформлення не надавались; 3) у поданому коносаменті від 13.07.2025 р. № 01 у якості умов оплати фрахту зазначено: "freight payable as per Charter-Party". Проте, зазначений документ до митного оформлення не надавався, що унеможливлює здійснення перевірки оплати витрат на транспортування оцінюваних товарів до порту ввезення на митну територію України та відповідно перевірки правильності виконання та додержання умов поставки CFR Чорноморськ (Україна). Зазначене свідчить, що декларантом не забезпечено надання митному органу відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МК України достовірних відомостей про визначення митної вартості товару, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних. Відповідно до ч.3 ст.53 МК України декларанта було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прайс-листи продавця; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) копію митної декларації країни відправлення. Декларантом листом від 01.08.2025 р. № 0108-1 надіслано Price List від 02.06.2025 р. № б/н та повідомлено, що більше документів подаватись не буде. Зазначеним вище листом не спростовано усіх виявлених розбіжностей та не надано усіх запитуваних додаткових документів. Таким чином, у визначений законом час, декларантом не спростовані наявні розбіжності у наданих документах відповідно до умов, зазначених у ст.53 МК України. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, і що ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, є більшим і становить: по товару № 1 - 0,1084 дол. США за 1 кг-нетто (МД від 26.09.2024 р. № UA500090/2024/010008), ніж заявлено декларантом за 1 кг-нетто, товару № 2 - 0,0968 дол. США за 1 кг-нетто (МД від 12.07.2024 р. № UA500090/2024/007187), ніж заявлено декларантом, товару № 3 - 0,086 дол. США за кг-нетто (МД від 27.12.2024 р. № UA500090/2024/013605), ніж заявлено декларантом.
У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 01.08.2025 р. № UA500090/2025/000048/2, відповідачем сформовано карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500090/2025/000098.
Вважаючи дані рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із позовною заявою про їх скасування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.
Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч.ч.4, 5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
У відповідності до ч.3 ст.318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.
Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч.2 ст.53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Зокрема, ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Разом з тим, відповідно до вимог ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Також згідно ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.
Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, підставою для його прийняття стало встановлення відповідачем тієї обставини, що надані позивачем документи містять розбіжності:
- не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар, оскільки банківські платіжні документи від 13.06.2025 р. № 101 та від 28.07.2025 р. № 134 не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216, а саме підпису (власноручного/електронного) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації;
- згідно п.4.5 контракту № 12 від 21.06.2023 р. на адресу покупця направляється оригінал, а також попередньо електрона копія на Email експортної декларації на товар та сертифікат про походження на товар з серійним номером, які до митного оформлення не надавались; 
- у поданому коносаменті від 13.07.2025 р. № 01 у якості умов оплати фрахту зазначено: "freight payable as per Charter-Party", проте, зазначений документ до митного оформлення не надавався, що унеможливлює здійснення перевірки оплати витрат на транспортування оцінюваних товарів до порту ввезення на митну територію України та відповідно перевірки правильності виконання та додержання умов поставки CFR Чорноморськ (Україна); 
- не надано всі додатково витребувані документи. 
Щодо зауважень відповідача до платіжних інструкцій в іноземній валюті, суд зазначає, що відповідно до пункту 6 розділу І Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216, ініціатор має право оформити платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах в електронній або паперовій формі. Форма та порядок надання платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах визначаються умовами договору про надання платіжних послуг між користувачем і надавачем платіжної послуги. 
Згідно пункту 26 розділу ІІІ вказаного Положення № 216 надавач платіжних послуг повинен перевірити відповідність заповнення реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах вимогам розділу II цього Положення та реквізитам, зазначеним у документах, які відповідно до нормативно правових актів Національного банку з питань валютного регулювання є підставою для здійснення перерахування коштів в іноземній валюті або банківських металах з рахунку платника, а також поштові та платіжні реквізити контрагентів. 
Суд зауважує, що при електронній ідентифікації клієнта банком, за допомогою апаратного цифрового ключа, його підпис на платіжних документах не вимагається. 
Платіжні інструкції в іноземній валюті від 13.06.20265 р. № 101, від 28.07.2025 р. № 134, які надавалися до митного органу, сформовані в електронному вигляді, містять всі необхідні відомості щодо банку, яким здійснено перерахування коштів, реквізитів надавача платіжних послуг, отримувача коштів, призначення платежу, що повністю узгоджується з вимогами Постанови № 216. 
Так, платіжна інструкція від 13.06.2025 р. № 101 підтверджує сплату ТОВ "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" (графа 50) на користь EM SALT GROUP LTD (графа 59) грошової суми у розмірі 87305,93 дол. США (графа 32) в межах контракту від 21.06.2023 р. № 12 за рахунком-фактурою від 05.06.2025 р. № 5625 (графа 70). Дана платіжна інструкція містить відмітку банку про проведення платежу. В графі 71 "Підписи та печатка платника" вказано відомості про директора ТОВ "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" - ОСОБА_1 . 
Платіжна інструкція від 28.07.2025 р. № 134 підтверджує сплату ТОВ "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" (графа 50) на користь EM SALT GROUP LTD (графа 59) грошової суми у розмірі 164671,57 дол. США (графа 32) в межах контракту від 21.06.2023 р. № 12 за рахунком-фактурою від 23.07.2025 р. № 5625 (графа 70). Ця платіжна інструкція містить відмітку банку про проведення платежу. В графі 71 "Підписи та печатка платника" вказано відомості про директора ТОВ "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" - Вдовиченко П.А. У графі 22 МД від 31.07.2025 р. № 25UA500090008337U8 декларант зазначив вартість товару у сумі 251977,50 дол. США, яка повністю відповідає сумі, вказаній у рахунку-фактурі (інвойсі) від 23.07.2025 р. № 5625 та платіжних інструкціях від 13.06.20265 р. № 101, від 28.07.2025 р. № 134. 
Отже, позивачем надано до митного оформлення платіжні інструкції, які підтверджують здійснення оплати за товар у повному обсязі. 
Також суд зазначає, що відповідачем не обґрунтовано яким чином відсутність в платіжній інструкції (власноручного/електронного) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, вплинули на достовірність визначення ТОВ "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" задекларованої митної вартості, адже платіжна інструкція є доказом щодо виконання (неналежного виконання) покупцем умов зовнішньоекономічного договору, а не доказом розбіжностей у документах чи неповноти документів, доданих до митної декларації (дана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.10.2020 р. у справі № 320/2455/19). 
Верховний Суд неодноразово зазначав, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені) (постанови Верховного Суду від 17.04.2018 р. у справі № 815/329/17, від 01.03.2023 р. у справі № 420/18880/21). 
Отже, вказана обставина не може слугувати підставою для коригування митної вартості.
Твердження відповідача про ненадання до митного оформлення експортної митної декларації та сертифіката про походження товару, суд вважає безпідставними виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.53 МК України експортна декларація не є основним та первинним документом, що надається для підтвердження митної вартості товару. Такий документ може бути поданий для митного оформлення, але лише в якості додаткового, у тому випадку, якщо виникає необхідність в уточненні відомостей, зазначених в основних документах. Експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. 
З наведеного слідує, що декларант не відповідає за оформлення експортної митної декларації, оскільки її оформлення здійснюється в іншій країні відправником (продавцем), іншим суб`єктом та за законодавством іншої держави. 
Сертифікат про походження товарів не належить до документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, перелік яких наведений у ч.2 ст.53 МК України. За змістом ст.43 МК України сертифікат про походження товару є лише документом, на підставі якого митний орган визначає країну походження товару. 
Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 р. у справі № 815/2365/17. 
Крім того, п.1 ч.4 ст.54 МК України передбачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
В той же час, сертифікат про походження товару не містить інформацію щодо числового значення заявленої декларантом митної вартості товарів, відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Окрім цього, відповідач не зазначив, які саме складові митної вартості товару неможливо перевірити без дослідження декларації країни відправлення та сертифікату про походження товару, а також яким вказані документи впливають, або можуть впливати, або вплинули на митну вартість товару що поставляється.
Доводи відповідача про неможливість перевірки правильності визначення митної вартості товарів внаслідок не надання декларантом зазначеного у коносаменті від 13.07.2025 р. № 01 документа "freight payable as per Charter Party", суд не бере до уваги, оскільки позивачем надався до митного оформлення коносамент від 23.07.2025 р. № 01, що відображено і в картці відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2025 р. № UA500090/2025/000098. 
За приписами п.6 ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. 
Згідно п.5 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати понесені Покупцем (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. 
Тобто, у разі включення до ціни товару вартості витрат на транспортування оцінюваних товарів, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару. 
Суд зауважує, що сторони погодили поставку товару на умовах CFR, що відображено в інвойсі від 23.07.2025 р. № 5625. 
Відповідно до умов Інкотермс CFR продавець зобов`язаний укласти договір перевезення та оплатити всі витрати, необхідні для доставки товару до вказаного порту призначення, у тому числі і фрахт. 
Отже, враховуючи умови поставки CFR Чорноморськ, ТОВ "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА не несе витрат на зазначені вище складові вартості товару, а тому підстави для коригування митної вартості у зв`язку з неможливістю здійснення перевірки оплати витрат на транспортування оцінюваних товарів до порту ввезення на митну територію України та відповідно перевірки правильності виконання та додержання умов поставки CFR Чорноморськ (Україна) відсутні. 
Коносамент від 23.07.2025 р. № 01 містить повну інформацію, яка відповідає іншим документам, що стосуються поставки товару, зокрема, містить відомості про вантажовідправника, порти відправлення та прибуття, судно, яким здійснюється морське перевезення, товар, що перевозиться, з визначенням його кількості та пакування, а також печатка капітана судна. 
Таким чином, наданий до митного оформлення коносамент містив всі необхідні відомості, які б дозволяли митному органу перевірити вірне визначення декларантом митної вартості товару
Доводи відповідача про ненадання декларантом виписки з бухгалтерської документації суд відхиляє виходячи з наступного.
Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-XIV (далі - Закон № 996) передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Таким чином саме інвойс є первинним документом, оскільки у ньому відображено відомості про господарську операцію.
Згідно правил бухгалтерського обліку відображення товарів у регістрах обліку визначається лише за фактом переходу права власності на нього. Ця подія має бути документально оформлена. Для імпортних операцій таким документом є митна декларація, у якій міститься вичерпна інформація щодо ввезеного на митну територію України товару: фіксується ціна товару, кількість, загальна сума (ураховуючи курс).
З огляду на викладене, первинними документами, на підставі яких в обліку відображається придбання товару (ввезеного на митну територію України), є митна декларація, складена з дотриманням встановлених законодавством вимог та яка фіксує господарську операцію із взяття підприємством зобов`язання у сумі нарахованих митних платежів та інвойс, який входить до переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів згідно ч.2 ст.53 МК України.
Тому виписка з бухгалтерської документації не є документом, який підтверджує митну вартість товару.
Стосовно доводів відповідача про ненадання декларантом каталогів, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, то суд вважає їх безпідставними, так як такі документи згідно ч.2 ст.53 МК України не є обов`язковими, а враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, тому у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище.
Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 р. у справі № 810/5295/15, від 06.02.2020 р. у справі № 540/2219/18.
Отже, суд відхиляє вищевказані доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованого товару з підстав, наведених у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, оскільки надані позивачем до митного органу вище перелічені документи, підтверджують ціну імпортованого товару та жодних розбіжностей не містять.
Разом із тим підставою для коригування відповідачем митної вартості товарів слугувала інформація з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.
Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Дана правова позиція сформована в постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі № 815/5838/17, від 05.05.2022 р. у справі № 2040/6019/18, від 19.11.2024 р. у справі № 420/23588/23, від 31.07.2018 р. у справі № 814/1253/14, від 04.09.2018 р. у справі № 814/2659/16, від 04.09.2018 р. у справі № 818/1186/17.
Відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.
Відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 01.08.2025 р. № UA500090/2025/000048/2, відповідачем використано для коригування митної вартості товарів МД від 26.09.2024 р. № UA500090/2024/010008, МД від 12.07.2024 р. № UA500090/2024/007187, МД від 27.12.2024 р. № UA500090/2024/013605.
В той же час приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, відповідач лише зазначив ці МД однак не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч.2 ст.55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.
Аналогічна позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 р. у справі № 804/6243/14.
Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.
З урахуванням викладеного, рішення про коригування митної вартості товарів від 01.08.2025 р. № UA500090/2025/000048/2 не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.
Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 01.08.2025 р. № UA500090/2025/000048/2, то і прийнята на його підставі картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2025 р. № UA500090/2025/000098 також є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).
Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. В той же час позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 01.08.2025 р. № UA500090/2025/000048/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2025 р. № UA500090/2025/000098, а тому позовні вимоги ТОВ "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" підлягають задоволенню у повному обсязі.
Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА", то з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 30280 грн.
Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 грн. суд зазначає наступне.
Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Разом з тим, відповідно до ч.ч.4, 5 ст.134 КАС України законодавцем запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.
Таким чином, у Кодексі адміністративного судочинства України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов`язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи).
При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та покладається на сторону, яка подає таке клопотання.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було винесене судове рішення у справі, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п.269).
Верховним Судом у своїх постановах від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16, від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19, неодноразово висловлювалась правова позиція, згідно якої на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Судом встановлено, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням "ЕДВАЙЗЕР" укладено договір про надання правової допомоги від 13.01.2023 р. № 02/01/23, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу на умовах, передбачених даним Договором. Обсяг необхідної правової допомоги та її вартість узгоджується сторонами у додаткових угодах до даного договору.
15.08.2025 р. сторонами підписано додаткову угоду № 11, пунктом 1 якої визначено, що Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу по представництву інтересів Замовника у судах першої та апеляційної інстанції у справі про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 01.08.2025 р. № UA500090/2025/000048/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2025 р. № UA500090/2025/000098.
Згідно підпункту 2.1 пункту 2 додаткової угоди сторони домовилися про встановлення спеціальної вартості послуг Виконавця за даною додатковою угодою, зокрема за представництво інтересів Замовника у суді першої інстанції - 15000 грн. 
Пунктом 3 додаткової угоди передбачено, що вказані в п.2.1, п.2.2 даної додаткової угоди суми Замовник сплачує Виконавцю шляхом перерахування грошових коштів на розрахункових рахунок Виконавця на підставі виставленого рахунку-фактури на умовах 100 % передоплати.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 15000 грн., позивачем надано рахунок на оплату від 16.08.2025 р. № 71, платіжну інструкцію від 18.08.2025 р. № 4408 про сплату 15000 грн., звіт щодо наданих послуг від 12.11.2025 р., за яким позивачу надано наступні послуги: проведення консультацій з Замовником, погодження правової позиції 15.08.2025 р., підготовка та подача до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви 27.08.2025 р., ознайомлення з відзивом Одеської митниці на позовну заяву, підготовка та подача до Одеського окружного адміністративного суду відповіді на відзив 22.09.2025 р., підготовка та подача до Одеського окружного адміністративного суду клопотання про долучення доказів 12.11.2025 р., вартість послуг за надання правової допомоги за вказаним звітом є фіксованим та складає 15000 грн. 
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.ст.19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд вважає, що визначений позивача розмір понесених судових витрат на правничу допомогу не співмірний із складністю справи, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та виклику учасників справи.
Крім того, дана адміністративна справа є справою незначної складності, складання позовної заяви не вимагає глибокого аналізу судової практики і нормативно-правових актів, враховуючи усталену судову практику в даній категорії справ.
Виходячи з наведеного, з урахування критеріїв пропорційності суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача та стягнення з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.21, код ЄДРПОУ 33221885) (03150, м.Київ, вул.Гедройця Єжи, буд.6, офіс 42, код ЄДРПОУ 45659982) до Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, буд.21-А, код ЄДРПОУ 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити. 
Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 01.08.2025 р. № UA500090/2025/000048/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2025 р. № UA500090/2025/000098.
Стягнути з Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21-А, код ЄДРПОУ 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.21, код ЄДРПОУ 33221885) судовий збір у сумі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн.
Стягнути з Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21А, код ЄДРПОУ 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислове об`єднання "АРІСТА" (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.21, код ЄДРПОУ 33221885) витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко