ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 року м.Дніпро Справа № 908/1244/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 - доповідач,
суддів:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3  
секретар судового засідання ОСОБА_4 
розглянувши апеляційну скаргу керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " арбітражного керуючого ОСОБА_5 
на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.07.2025 (суддя ОСОБА_6 )
у справі № 908/1244/22 
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 »
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/1244/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.09.2022р., зокрема, відкрито провадження у справі № 908/1244/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, та процедуру розпорядження майном боржника. 
Постановою суду від 07.03.2023 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ); припинено повноваження розпорядника майна боржника ОСОБА_7 ; визнано Товариство з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” призначено арбітражного керуючого ОСОБА_7 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 2055 від 14.01.2022; адреса: АДРЕСА_2 ); оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; скасовано арешти, накладені на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном боржника; зобов`язано ліквідатора здійснити ліквідаційну процедуру відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства у строк до 07.03.2024. 
Ухвалою суду від 27.05.2025 припинено процедуру ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ; припинено повноваження ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” арбітражного керуючого ОСОБА_5 ; затверджено план санації Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , схвалений зборами кредиторів 21.03.2025; введено процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, керуючим санацією призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5 (свідоцтво №51 від 08.02.13, адреса для листування: АДРЕСА_3 ). 
До суду 14.04.2025 надійшла заява ІНФОРМАЦІЯ_3 про витребування у керівника боржника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 оригінали первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів. До отримання документів та проведення перевірки працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , не затверджувати ліквідаційний баланс банкрута та не приймати рішення про припинення провадження у справі №908/1244/22 про банкрутство ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.07.2025 у справі №908/1244/22 заяву ІНФОРМАЦІЯ_3 про витребування у керівника боржника ТОВ “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) оригінали первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів – задоволено частково.
Витребувано у керівника боржника ТОВ “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) оригінали первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів, а саме: - первинні документи на реалізацію/придбання товарів (робіт, послуг), видаткові/приходні накладні, акти виконання робіт (послуг), акти прийому-передачі; - реєстри (книги) придбання та продажу товарів (робіт, послуг) за вищевказаний період; - угоди, які укладені з постачальниками та покупцями продукції (робіт, послуг); - товарно-транспортні накладні на придбання та реалізацію продукції (робіт, послуг); - договори оренди офісних, виробничих, складських приміщень, транспортних засобів; - первинні (банківські) документи, які підтверджують оплату відвантаженої та придбаної продукції (робіт, послуг); - касові документи, довіреності на отримання товарів (робіт, послуг); - ліцензії, дозволи, патенти у разі здійснення діяльності, що потребує ліцензування та патентування; - статутні та реєстраційні документи; - Баланс (форма 1), Звіт про фінансові результати (форма 2), Звіт про рух грошових коштів (форма 3); - Декларації з податку на прибуток підприємства з додатками та уточнюючі розрахунки до них; - податкові декларації з податку на додану вартість та уточнюючі розрахунки до них; - розрахунки коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних; - Звіти за формою 1- ДФ; - головні книги за період 01.01.2017 по теперішній час; - журнали-ордери та відомості по рахункам бухгалтерського обліку; зворотньо-сальдові відомості по рахункам бухгалтерського обліку; - накази по підприємству; - відомості нарахування амортизаційних відрахувань; - первинні документи: акти вводу - виводу основних фондів в (з) експлуатацію (її) та інші наявні документи, які стосуються проведення господарської діяльності підприємства за період з 01.01.2017 по теперішній час. . 
Не погодившись з вказаною ухвалою арбітражним керуючим ОСОБА_5 керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " подано апеляційну скаргу, згідно якої просить повністю скасувати ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.07.2025 у справі № 908/1244/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) у задоволенні заяви про витребування у керівника боржника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів.
В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за не повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
- Господарським судом Запорізької області при винесенні ухвали від 01.07.2025 порушено один із основних принципів (засад) господарського судочинства, передбаченого ч. 3 ст. 2 ГПК України – змагальність сторін та конституційне право Відповідача на участь у судовому розгляді, у тому числі бути належним чином повідомленим про дату судового розгляду, що слугує підставою для безумовного скасування судового рішення; 
- ІНФОРМАЦІЯ_4 при винесенні оскаржуваної ухвали дійшов хибних висновків щодо застосування підпункту 20.1.38 пункту 20.1 статті 20 ПК України у межах проведення документальної позапланової перевірки податковим органом, що порушує вимоги ч. 1 ст. 237 ГПК України в частині вирішення питання щодо застосування належної норми права до цих правовідносин. Позбавлення власника права володіння та користування певними документами застосовується лише у межах кримінального провадження, а витребовування у даному випадку є недоречним, оскільки передбачає наявність даних оригіналів документів у ІНФОРМАЦІЯ_3 раніше; 
- в оскаржуваній ухвалі відсутня інформація щодо наявності наказів (рішень) керівника (його заступника або уповноваженої особи) ІНФОРМАЦІЯ_3 про продовження строку проведення перевірки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно наказу № 1065-п від 25.10.2022 або ж її зупинення;
- оскаржувана ухвала господарського суду не містить жодних посилань на виконання Заявником вимог статті 42 ПК України та на докази отримання наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.10.2022 за № 1065-п.;
- ліквідатору ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на виконання вимог ч. 2 ст. 59 КУзПБ, не передавалися жодні повідомлення або ж накази щодо проведення ІНФОРМАЦІЯ_3 документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що підтверджується Актом приймання передачі документів від 12.12.2023.
Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду. 
Учасники провадження своїм правом на подання відзиву/пояснень щодо апеляційної скарги не скористалися.
За приписами ч. 3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні 28.01.2026 приймали участь керуючий санацією ТОВ БІОТЕС» арбітражний керуючий ОСОБА_5 та представник кредитора - ПАТ АБ " ІНФОРМАЦІЯ_6 ". Інші учасники справи про банкрутство, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового засідання, не з`явилися, уповноважених представників не направили, про причини відсутності суд не проінформували. 
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").
«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.
Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.
Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені ГПК України, а й рішення ЄСПЛ, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя навіть в умовах воєнного стану.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі " ОСОБА_8 проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).
Тобто сторона повинна демонструвати зацікавленість у найшвидшому вирішенні її питання судом, брати участь на всіх етапах розгляду, що безпосередньо стосуються її, для чого має утримуватись від дій, що можуть безпідставно затягувати судовий процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).
Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. 
Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. 
Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи положення ст. 7, 13, 14, 42-46 ГПК України, зокрема, щодо того, що учасники справи мають рівні права, якими вони повинні користуватися добросовісно, та несуть ризик настання тих чи інших наслідків, зумовлених невчиненням ними процесуальних дій, зважаючи на те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні 10.12.2025 оголошувалася перерва і представник податкового органу в жодне з засідань не з`явився, а також необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, з огляду на обставини сприяння судом у наданні учасникам судового процесу достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та викладення її в поданих процесуальних документах, а також в забезпеченні участі в судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції, і цими правами вони розпоряджаються на власний розсуд, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів не вбачає наявність правових та фактичних підстав для відкладення розгляду справи та продовжує її розгляд, вважаючи за можливе здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі учасників справи, які не з`явилися.
Судом апеляційної інстанції було здійснено всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та диспозитивності. 
Арбітражний керуючий керуючий санацією боржника (апелянт) підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні заяви податкового органу про витребування у керівника боржника оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів.
Представник кредитора заперечив проти вимог скаржника, вказав на необхідності залишення скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали – без змін.
Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.09.2022р., зокрема, відкрито провадження у справі № 908/1244/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, та процедуру розпорядження майном боржника. 
На офіційному веб-порталі судової влади України здійснено публікацію повідомлення за № 69280 від 21.09.2022р. 
Постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.03.2023 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ); припинено повноваження розпорядника майна боржника ОСОБА_7 ; визнано Товариство з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” призначено арбітражного керуючого ОСОБА_7 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 2055 від 14.01.2022; адреса: АДРЕСА_2 ); оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; скасовано арешти, накладені на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном боржника; зобов`язано ліквідатора здійснити ліквідаційну процедуру відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства у строк до 07.03.2024. 
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.05.2025 припинено процедуру ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ); припинено повноваження ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” арбітражного керуючого ОСОБА_5 ; затверджено план санації Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), схвалений зборами кредиторів 21.03.2025; введено процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ); керуючим санацією призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5 (свідоцтво №51 від 08.02.13, адреса для листування: АДРЕСА_3 ). 
До ІНФОРМАЦІЯ_2 14.04.2025 надійшла заява ІНФОРМАЦІЯ_3 про витребування у керівника боржника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 оригінали первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів. До отримання документів та проведення перевірки працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , не затверджувати ліквідаційний баланс банкрута та не приймати рішення про припинення провадження у справі №908/1244/22 про банкрутство ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 
Подана заява обґрунтована наступними обставинами. 
Керівнику ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було направлено запит відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) від 25.10.2022 №27926/6/08-01-07-04-06 про надання документів фінансово – господарської діяльності. Відповіді не надано. 
Також, з метою проведення перевірки, розпоряднику майна направлявся запит від 25.10.2022 №27925/6/08-01-07-04-06, про надання документів фінансово-господарської діяльності для проведення позапланової документальної перевірки з питання дотримання вимог податкового та валютного законодавства. Відповіді не надано. 
Відповідно до п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78, п.п. 69.22, п.п. 69.351 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами), п.2 ч.1 ст.13, п.923 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464 – VІ (зі змінами) та наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.10.2022 №1065-п, з 25.10.2022 року необхідно було розпочати документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
З метою розпочати виїзну перевірку, вручити наказ від 25.10.2022 №1065-п та направлення на перевірку, здійснено вихід за податковою адресою ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).
У результаті виходу фахівцями ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - відсутнє. 
Враховуючи вищенаведене, у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою, неможливо вручити копію наказу на проведення перевірки від 25.10.2022 №1065-п. 
У зв`язку з чим, було складено Акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю підприємства (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників за податковою адресою від 25.10.2022 № 539/08-01-07-04/38533288. 
За відсутності первинних та бухгалтерських документів платника податків (їх ненадання на запит контролюючого органу), у ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня можливість перевірити дотримання вимог податкового законодавства та з`ясувати факт наявності грошових вимог до боржника.
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.07.2025 заяву ІНФОРМАЦІЯ_3 про витребування у керівника боржника ТОВ “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) оригінали первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів задоволено частково.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон).
На час відкриття провадження у даній справі про банкрутство набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства (КУзПБ), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).
Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби, зокрема, мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.
За приписами пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною позаплановою перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків, зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються у бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків (пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 78.4. ст. 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Як вбачається з матеріалів справи, керівнику ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було направлено запит відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) від 25.10.2022 №27926/6/08-01-07-04-06 про надання документів фінансово – господарської діяльності. Відповіді не надано. 
Також, з метою проведення перевірки, розпоряднику майна направлявся запит від 25.10.2022 №27925/6/08-01-07-04-06, про надання документів фінансово-господарської діяльності для проведення позапланової документальної перевірки з питання дотримання вимог податкового та валютного законодавства. Відповіді не надано. 
Відповідно до п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.п.7 8.1.7 п. 78.1 ст. 78, п.п. 69.22, п.п. 69.351 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами), п. 2 ч. 1 ст. 13, п. 92-3 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464 – VІ (зі змінами) та наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.10.2022 №1065-п, з 25.10.2022 року необхідно було розпочати документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 
Керуючись положеннями підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78, п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України, з метою особистого вручення наказу від 25.10.2022 №1065-п та направлення на перевірку, було здійснено вихід на податкову адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).
Працівниками податкового органу за результатами виїзду за адресою боржника було складено Акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю підприємства (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників за податковою адресою від 25.10.2022 № 539/08-01-07-04/38533288, зі змісту якого вбачається, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 25.10.2022 було здійснено вихід на податкову адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою проведення документальної позапланової перевірки. 
За результатами виходу на податкову адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було встановлено відсутність платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою, що унеможливлює вручення наказу на проведення перевірки від 25.10.2022 №1065-п та розпочати перевірку.
Між тим, колегія суддів звертає увагу, що право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п. 78.4. ст. 78 Податкового кодексу України).
Як передбачено пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відповідно до п 82.2. ст. 82 Податкового кодексу України тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.
Податковий кодекс визначає строки, на які може бути продовжена перевірка. Продовження перевірки оформлюється окремим наказом, та вручається згідно зі ст. 42 Податкового кодексу України.
Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.
Зі змісту представленого ІНФОРМАЦІЯ_7 наказу від 25.10.2022 за № 1065-п документальна позапланова виїзна перевірка мала бути проведена з 25.10.2022 тривалістю 5 робочих днів.
Із заявою про витребування оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів податковий орган звернувся до суду першої інстанції 14.04.2025, тобто після закінчення п`ятиденного строку, встановленого для проведення позапланової документальної виїзної перевірки відповідно до наказу від 25.10.2022 за № 1065-п (через два з половиною роки після видачі наказу - поза межами процедури перевірки).
Відповідно до п. 82.4. ст. 82 Податкового кодексу України, проведення документальної планової та позапланової перевірки платника податків, крім платника податків - суб`єкта малого підприємництва, може бути зупинено за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що оформляється наказом, копія якого не пізніше наступного робочого дня вручається платнику податків чи його уповноваженому представнику під розписку або надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк.
Проте, матеріали справи не містять документів, які б свідчили про вчинення контролюючим органом передбачених Кодексом дій для належного та завчасного надіслання на адресу Боржника наказу про проведення перевірки та проведення самої перевірки, зупинення чи продовження строку проведення перевірки.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що як вже було зазначено, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. 
З Акту від 25.10.2022 № 539/08-01-07-04/38533288 вбачається, що представники ІНФОРМАЦІЯ_3 з`явилися 25.10.2022 за адресою ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою вручення наказу на перевірку від 25.10.2022 за № 1065-п, пред`явлення направлення на перевірку та проведення самої перевірки, втім вручення наказу не відбулось за відсутності підприємства та посадових осіб боржника.
Апеляційний господарський суд наголошує, що невиявлення боржника або його посадових осіб за його місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку здійснення повідомлення платника податків про проведення перевірки шляхом надіслання поштою відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення, а фіксація відсутності посадових осіб боржника за його податковою/юридичною адресою не може свідчити про вручення наказу в розумінні пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України.
За правовою позицією Верховного Суду (постанова від 06.07.2022 у справі №908/564/21), не виявлення боржника або його посадових осіб за його місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку здійснення повідомлення платника податків про проведення перевірки шляхом надіслання поштою відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення. 
Водночас, до заяви ІНФОРМАЦІЯ_3 не надано доказів надіслання або вручення керівнику ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до початку проведення перевірки наказу від 25.10.2022 за № 1065-п рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що є обов`язковою умовою для виникнення права на проведення відповідної перевірки.
Отже, матеріали справи не містять, а апелянтом не надано доказів пред`явлення або надіслання боржнику наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.10.2022 за № 1065-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
При цьому висновок про неможливість проведення виїзної перевірки зроблений, у зв`язку із відсутністю посадових осіб Боржника за місцезнаходженням за результатом одного виходу представників податкової. Акт не містить інформації про їх повторний вихід (у інший робочий час).
Колегія суддів зазначає, що доказів вручення або надіслання керівнику, як і арбітражному керуючому ОСОБА_5 (який лише з 07.03.2023 виконував функції ліквідатора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), до початку проведення перевірки копії наказу від 25.10.2022 за № 1065-п рекомендованим листом з повідомленням про вручення матеріали справи не містять. При цьому ліквідатору ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на виконання вимог ч. 2 ст. 59 КУзПБ, розпорядником майна не передавалися повідомлення та накази щодо проведення ІНФОРМАЦІЯ_3 документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що підтверджується Актом приймання передачі документів від 12.12.2023.
Отже, податковим органом не надано доказів вчинення всіх передбачених законодавством дій щодо своєчасного повідомлення боржника про проведення документальної позапланової виїзної перевірки контролюючим органом та проведення такої перевірки, з якою пов`язується можливість отримання документів фінансово-господарської діяльності за перевіряємий період.
В свою чергу, відповідно до положень п. 10 ст. 44 КУзПБ розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Кодексом. А наказ про призначення податкової перевірки боржника арбітражному керуючому ОСОБА_5 , ані як ліквідатору, ані як керуючому санацією в подальшому не направлявся і обставин щодо його відмови у проведенні вказаної перевірки судом не встановлено.
Відповідно до п. 85.1 ст. 85 Податкового кодексу України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.
Згідно ж з умовами п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України обов`язок платника податків надати посадовим (службовим) особам контролюючого органу у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, виникає після початку самої перевірки.
Пунктом 85.4. ст. 85 Податкового кодексу України передбачено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
Відповідно до п. 85.6 ст. 85 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акту в ньому вчиняється відповідний запис.
ІНФОРМАЦІЯ_3 не надало суду складений відповідно до п. 85.6 статті 85 ПК України Акт. 
Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що згідно з пп. 20.1.38. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду із заявою про вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів у випадках, передбачених цим Кодексом.
Натомість в силу приписів п. 85.5. ст. 85 Податкового кодексу України забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
У постанові від 14.03.2023 у справі № 640/5814/21 Верховний Суд зазначив, що: «у Податковому кодексі України не має визначення поняття вилучення документів правоохоронними органами.
Поряд з цим питання вилучення (виїмки) документів врегульовано положеннями Кримінально - процесуального кодексу України.
Відповідно до положень статті 160 Кримінально - процесуального кодексу України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку); тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і оригіналів або копій документів, зобов`язана залишити володільцю речей і оригіналів або копій документів опис речей і оригіналів або копій документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, суду. На вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених оригіналів документів (стаття 165 Кримінально - процесуального кодексу України).
Отже, у разі вилучення (виїмки) оригіналів або копій документів володільцю таких надається опис вилучених документів чи їх копій, а також на вимогу володільця має бути залишено копії вилучених оригіналів документів.
Факт вилучення документів відображається у протоколі слідчої дії.
З аналізу вказаних норм вбачається, що вилучення (виїмка) документів може бути проведено виключно на підставі ухвали слідчого судді, суду і таке вилучення (виїмка) має бути підтверджено документально, описом, протоколом слідчої дії, тощо.
Також, частиною другою статті 93 Кримінально - процесуального кодексу України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Отже, у разі надходження запиту (вимоги) про витребування (надання) документів від правоохоронного органу (сторони обвинувачення) органи державної влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, службові та фізичні особи надають запитувані документи, відомості, речі та інше».
При цьому слід зауважити, що надання документів на запит (вимогу) про витребування документів не є тотожним вилученню (виїмці) документів, це різні процесуальні дії, мають різні процедури вчинення (призначення), регулюються різними правовими нормами та мають різні правові наслідки.
Суд першої інстанції всього вищенаведеного не врахував та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення заяви ІНФОРМАЦІЯ_3 про витребування у керівника боржника ТОВ “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів за період з 01.01.2017 по теперішній час.
Більше того, оскаржувана ухвала не містить мотивованої оцінки аргументів податкового органу, з яких господарський суд дійшов висновків про їх обґрунтованість.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що законодавством України не визначається стадія процедури банкрутства, на якій виникає необхідність проведення перевірки, а тому податковий орган не позбавлений права на будь-якій стадії провести позапланову перевірку, вчинивши всі необхідні дії визначені податковим кодексом для реалізації свого права на проведення такої перевірки.
У разі ухилення боржника від проведення позапланової перевірки, законодавством передбачені відповідні заходи впливу на правопорушника, зокрема, притягнення до адміністративної відповідальності.
Слід також зазначити, що проведення процедури банкрутства суб`єкта підприємницької діяльності згідно з приписами законодавства про банкрутство не залежить від факту можливості або неможливості провести перевірку банкрута податковим органом. Взаємовідносини між податковим органом як органом державного контролю та платником податків урегульовані спеціальними нормами Податкового кодексу України, а процедура банкрутства врегульована Кодексом України з процедур банкрутства, норми якого, як і норми Податкового кодексу України не містять положень про те, що підприємство банкрут не може бути ліквідоване за рішенням суду чи ліквідаційна процедура має бути продовжена у зв`язку з неможливістю проведення перевірки банкрута податковим органом.
Тобто, обставини, пов`язані з виконанням податковим органом своїх повноважень, не можуть бути підставами для зупинення процесу ліквідації господарюючого суб`єкта, а також бути перешкодою для завершення провадження у справі про банкрутство за наявності передбачених законодавством про банкрутство підстав.
У цьому висновку апеляційний суд звертається до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 908/1974/21.
Натомість у даній справі судом також враховується, що ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.05.2025, зокрема, припинено процедуру ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ; затверджено план санації Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , схвалений зборами кредиторів 21.03.2025 та введено процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, що не позбавляє податковий орган провести перевірку за умов дотримання вимог, передбачених податковим законодавством, чітко слідуючи відповідній процедурі.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ч. 1 ст. 42 ГПК України визначені права учасників справи, до яких відноситься, зокрема, право: брати участь у судових засіданнях (пункт 2). 
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. 
За приписами ч. 4 ст. 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. 
Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
В свою чергу, у відповідності до частини 6 статті 6 ГПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. 
За змістом вимог ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.
Як вбачається з матеріалів справи, арбітражним керуючим ОСОБА_5 03.08.2022 зареєстровано Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. 
27.02.2025, як учасником справи № 908/1244/22, через підсистему Електронний суд ним було надіслано інформаційне повідомлення № 02-07/88 «про зміну засобів зв`язку». 
Тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 був обізнаний з його новою поштовою адресою для листування, що також підтверджується резолютивною частиною оскаржуваної ухвали, де боржником значиться ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 . 
Втім, зміст ухвали від 01.07.2025 вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснив розгляд справи без виклику сторін.
Більше того, суд першої інстанції взагалі не постановляв ухвалу про прийняття заяви ІНФОРМАЦІЯ_3 про витребування у керівника боржника ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ОСОБА_5 оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів до розгляду та відповідно не направляв її учасникам справи. 
Як вказує апелянт, в Електронному кабінеті ОСОБА_5 , зареєстрованому в ЄСІТС, відсутня будь-яка інформація щодо надходження заяви ІНФОРМАЦІЯ_3 до господарського суду (як і безпосередньо самої заяви), прийняття її судом до розгляду.
На адресу для листування арбітражного керуючого ОСОБА_5 жодних поштових повідомлень та процесуальних рішень стосовно поданої ІНФОРМАЦІЯ_3 заяви також не надходило.
Необхідно зазначити, що у відповідності до частини третьої статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України, що також узгоджується з п. 2.3. Рішення Конституційного Суду України від 12.04.2012 у справі № 1-10/2012: «кожен має право на участь у розгляді своєї справи у передбаченому процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції».
У своїй постанові від 02.06.2020 у справі № 910/17792/17 Верховний Суд наголосив, що: «конституційне право на участь у судовому розгляді, у тому числі бути належним чином повідомленим про дату судового розгляду, не може вважатися формальним; це є порушенням зазначених вимог законодавства та підставою для безумовного скасування судового рішення».
Таким чином, господарським судом допущено порушення норм процесуального права, оскільки справу (питання) розглянуто за відсутності керуючого санацією ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " арбітражного керуючого ОСОБА_5 , не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, при тому, що судом прийнято рішення про права та обов`язки скаржника, доводи про що знайшли своє документальне підтвердження.
Варто відзначити, що принцип справедливості судового розгляду (ст. 6 Конвенції) в рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що: «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". 
Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").
ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію стосовно того, що одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.
Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції (див., mutatismutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12.07.1988, серія A № 140, с. 29, п. 46).
Відповідно до п. 48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 03.07.2014, остаточне 17.11.2014: "Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18.07.2006, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21.04.2011).
Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За приписами ч. 2 цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
За таких умов, доводи апелянта про неправильне застосування норм матеріального права та порушення процесуального права знайшли своє підтвердження, апеляційним судом встановлено наявність правових та фактичних підстав для скасування ухвали ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.07.2025 та прийняття нового рішення - про відмову у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_3 про витребування оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів. 
За приписами ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
А у відповідності до. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Так як апеляційну скаргу було задоволено, з огляду на причини виникнення спору, судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 028,00 грн належить стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь скаржника.
Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.
В силу ч. 3 ст. 9 КУзПБ та ст. 287 ГПК України дана постанова апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " арбітражного керуючого ОСОБА_5 на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.07.2025 у справі № 908/1244/22 задовольнити.
Ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.07.2025 у справі № 908/1244/22 скасувати.
Постановити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_3 про витребування у керівника боржника ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ОСОБА_5 оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 (  АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " арбітражного керуючого ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 028,00 грн, про що видати наказ.
Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду Запорізької області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови підписано 05.02.2026

Головуючий суддя ОСОБА_1 

Суддя ОСОБА_2 

Суддя ОСОБА_3