ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
20 січня 2026 року м. Чернівці 

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адімінстративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1 
суддів   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
з участю секретаря     ОСОБА_4 
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора окружної прокуратури міста Чернівці ОСОБА_8 на вирок Чернівецького районного суду м. Чернівців від 18.11.2025 р. та ухвалу Чернівецького районного суду м. Чернівців від 02.12.2025 р. в кримінальному провадженні №12025263020000719 по обвинуваченню  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Чернівецького районного суду м. Чернівців від 18 листопада 2025 року ОСОБА_6 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України і йому призначено покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.
Стягнуто зі ОСОБА_6 на користь держави 1782 гривень 80 копійок процесуальних витрат за проведення судових експертиз.
Вирішено долю речових доказів. 
Ухвалою Чернівецького районного суду м. Чернівців від 02 грудня 2025 року виправлено допущену описку у вироку Чернівецького районного суду м. Чернівців від 18 листопада 2025 року та доповнено її резолютивну частину і покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації».
Згідно вироку суду, 27.08.2025 року ОСОБА_6 , у невстановленому у ході судового розслідування місці та час, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, за
ЄУНСС 725/8717/25 НП 11кп/822/58/26 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9 
допомогою месенджера «Telegram», використовуючи чат-бот « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснив замовлення психотропної речовини, обсяг якої заборонено - PVP з метою власного вживання. 
Надалі, у невстановленому у ході судового розслідування місці та час, ОСОБА_6 отримав зіп-пакет із кристалічною речовиною. Усвідомлюючи, що вказана речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, незаконно зберігав її при собі без мети збуту в кишені жилетки до 01.30 год. 27 серпня 2025 року.
В подальшому, 27.08.2025 року о 01.30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адерсою: м. Чернівці, вул. Комунальників, 4 був зупинений працівниками УПП в Чернівецькій області та, згідно ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію» у ОСОБА_6 було проведено поверхневу перевірку, під час якої було виявлено зіп-пакет із кристалоподібною речовиною. 
Під час здійснення поліцейських заходів ОСОБА_6 , не маючи можливості зберігати при собі зіп-пакет із кристалоподібною речовиною, повідомив працівникам поліції про її наявність та добровільно видав її поліцейським. 
Згідно висновку експерта №СЕ 19/126-25/10969-НЗПРАП від 03.09.2025, вилучена у ОСОБА_6 кристалоподібна речовина містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP масою 0,2366 г. 
На вказаний вирок суду прокурор ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати його в частині призначення покарання ОСОБА_6 та ухвалити новий вирок. 
Також просила скасувати ухвалу Чернівецького районного суду м. Чернівців від 02.12.2025 року про виправлення описки.
Не заперечуючи правової кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини у скоєнні кримінального проступку, вважає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, незастосуванням судом закону, який підлягав застосуванню, а саме обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, які підлягають застосуванню до осіб, яким призначено пробаційний нагляд. 
Також вказувала, що вирішуючи питання про виправлення описки, суд фактично вийшов за межі ст. 379 КК України, змінив суть вироку та додав обов`язки до пробаційного нагляду, що, на її думку, не може вважатися виправленням описки, оскільки вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому засіданні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення. 
Крім того, прокурора не було повідомлено про призначення судового засідання, під час якого було вирішено питання про виправлення описки. А тому вважає, що ухвала суду від 02.11.2025 року підлягає скасуванню. 
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції та його захисника, які не заперечували проти задоволення вимог прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судомна підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваних рішень в повній мірі не дотримався вказаних вимог закону.
Апеляційним судом встановлено, що 27.08.2025 року ОСОБА_6 , у невстановленому у ході судового розслідування місці та час, за допомогою месенджера «Telegram», використовуючи чат-бот « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснив замовлення психотропної речовини, обсяг якої заборонено - PVP з метою власного вживання. 
В подальшому, у невстановленому у ході судового розслідування місці та час, ОСОБА_6 отримав зіп-пакет із кристалічною речовиною. Усвідомлюючи, що вказана речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, незаконно зберігав її при собі без мети збуту до 01.30 год. 27 серпня 2025 року.
27.08.2025 року о 01.30 год. ОСОБА_6 був зупинений працівниками УПП в Чернівецькій області за адресою: м. Чернівці, вул. Комунальників, 4 та згідно ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію» у ОСОБА_6 було проведено поверхневу перевірку, під час якої було виявлено зіп-пакет із кристалоподібною речовиною. 
Під час здійснення поліцейських заходів ОСОБА_6 , не маючи можливості зберігати при собі зіп-пакет із кристалоподібною речовиною, повідомив працівникам поліції про її наявність та добровільно видав її поліцейським. 
Вилучена у ОСОБА_6 кристалоподібна речовина містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, маса її становить 0,2366 г. 
Оскільки апелянтом не оспорюється винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому дій, обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації його дій, колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить доказів на підтвердження тих фактичних обставин, які встановлені судом першої інстанції та ніким не оспорено.
Положеннями ч. 1 ст. 59-1 КК України передбачено, що покарання у вигляді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 59-1 КК України, суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Таким чином, під час призначення обвинуваченому покарання у вигляді пробаційного нагляду, покладення на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, складає невід`ємну частину цього заходу примусу, забезпечуючи його мету, та є обов`язковим (безумовним) щодо кожного з цих обов`язків. Застосування ж обов`язків, визначених у ч. 3 ст. 59-1 КК України, віднесено до дискреційних повноважень суду з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження.
Проте, всупереч зазначеному, суд першої інстанції, призначив ОСОБА_6 покарання у вигляді пробаційного нагляду та безпідставно не поклав на нього обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, які встановлюються судом при ухваленні обвинувального вироку. 
У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з твердженням апелянта про те, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому безпідставно не застосував закон, який підлягав застосуванню, та вважає за необхідне скасувати оскаржуваний вирпок, постановити новий та призначивши обвинуваченому основне покарання, покласти також на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.2 ст.59-1 КК України, що є необхідним для виправлення обвинуваченого.
Згідно з п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
За таких обставин оскаржуваний вирок у частині призначення обвинуваченому покарання необхідно скасувати та ухвалити новий вирок.
Відповідно до змісту ухвали про виправлення описки від 02.12.2025 р., суд виправляючи допущену у вироку Чернівецького районного суду м. Чернівців від 18.11.2025 року помилку в частині не покладення не обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, доповнив його резолютивну частину в такій редакції: « покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації».
Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 28.10.2021 року (справа №296/6496/19), однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати.
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).
Суд вправі вирішувати питання щодо виправлення описок та арифметичних помилок, коли їх виправлення не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища обвинуваченого.
Однак, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи, а отже, виправлення допущених у вироку та ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень. 
Допущені судом першої інстанції при постановленні ухвали про виправлення описки порушення є істотними
Відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
Оскільки допущене судом першої інстанціїї порушення є істотним, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу суду першої інстанції про виправлення описки необхідно скасувати.
На підставі наведеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора окружної прокуратури міста Чернівці ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Чернівецького районного суду м. Чернівців від 02.12.2025 р. про виправлення описки, постановлену в кримінальному провадженні №12025263020000719, скасувати.
Вирок Чернівецького районного суду м. Чернівців від 18.11.2025 р. по обвинуваченню  ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок. 
Призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду.
Покласти на  ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий       ОСОБА_1 
Судді        ОСОБА_2 
ОСОБА_3 

Копія. Згідно з оригіналом: суддя