Справа № 753/5593/25
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/15915/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Маркєлова В.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В. 

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В., 
суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги адвоката Бачека Максима Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , та адвоката Сергієнко Олександри Владиславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 липня 2025 року, ухвалене у м. Києві у складі судді Маркєлової В.М., повний текст якого складено 31 липня 2025 року, у справі №753/5593/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

УСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Зазначила, що вони з ОСОБА_2 з 29 січня 1994 року по 11 березня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 17 вересня 2019 року між ними було повторно зареєстровано шлюб. Проте, з 2024 року було фактично припинено шлюбні відносини. Від шлюбу у них народилося двоє дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час спільна донька ОСОБА_4 , вступила до Київського фахового медичного коледжу №3 на контрактній основі на денну форму навчання за програмою «Сестринська справа», спеціальність №223. З 2024 року донька ОСОБА_4 , постійно спостерігається лікарями, проходить медикаментозне лікування. В зв`язку з чим вона щомісячно несе витрати пов`язані з лікуванням доньки, оскільки організм дитини розвивається і потребує постійного догляду, щоб не запустити хворобу. Також несе витрати на одяг для доньки та її харчування тощо. Вказувала, що самостійно не може забезпечити належний рівень життя, розвитку дитини, тому що є пенсіонером. Натомість відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, отримує дохід, є власником семи земельних ділянок, транспортних засобів та причепу. Інших осіб на утриманні відповідач не має. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 11 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31 липня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 7 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 17 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.
В іншій частині вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Бачек М.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити в нове судове рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 11 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 17 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції неправильно кваліфікував медичні витрати як додаткові та необґрунтовано виключив їх із розміру аліментів. Регулярні та необхідні витрати на лікування є базовою складовою щомісячного утримання дитини, тоді як додаткові витрати відповідно до положень ст. 185 СК України можуть стягуватися лише у виняткових випадках (тяжка хвороба, каліцтво, дорого вартісне лікування). 
Також, не погоджуючись з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31 липня 2025 року, адвокат Сергієнко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити в нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що відповідача не було належним чином повідомлено про розгляд справи, в зв`язку з чим він не міг надати суду докази його регулярних грошових переказів на реквізити банківського рахунку неповнолітньої доньки. Вказує, що за період з 25 березня 2025 року по 23 серпня 2025 року ОСОБА_2 було здійснено 49 грошових переказів на загальну суму 51 850,00 грн., що значно перевищило заявлену ОСОБА_1 у позові суму.
Адвокат Бачек М.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 . Просив апеляційну скаргу сторони відповідача залишити без задоволення, посилаючись на її безпідставність та задовольнити подану ним апеляційну скаргу. 
Адвокат Сергієнко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просила апеляційну скаргу сторони позивача залишити без задоволення, посилаючись на її безпідставність та задовольнити подану нею апеляційну скаргу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі.
ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася дочка ОСОБА_4 , яка проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Донька сторін, ОСОБА_4 , з вересня 2023 року вступила до Київського фахового медичного коледжу №3 на контрактній основі за денною формою навчання за програмою «Сестринська справа», спеціальність № 223 (а.с. 16).
Відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку, ОСОБА_1 щомісяця несе витрати на утримання дитини ОСОБА_4 в загальному розмірі 22 952,20 грн., з яких: навчання у Київському фаховому медичному коледжі № 3 - 2 350,00 грн., витрати на транспорт до місця навчання - 600,00 грн., витрати на медичну допомогу, догляд, обстеження, лікування, ліки - 9 002,20 грн., витрати на одяг, в тому числі необхідний для навчання - 2 000,00 грн., витрати на їжу, обіди за місцем навчання - 9 000,00 грн.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнув з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 7 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 17 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.
Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Як було встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася дочка ОСОБА_4 , яка проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також, колегія суддів погоджується із визначеним судом розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача.
Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).
ОСОБА_2 не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження розміру його доходів та витрат, наявності у нього нерухомого та рухомого майна, грошових коштів, за рахунок яких він може сплачувати аліменти. 
Крім того, відповідач не надав доказів на підтвердження того, що для забезпечення належного рівня життя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її розвитку достатньо меншої суми, ніж була визначена судом першої інстанції - 7 000,00 грн., а також на підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.
При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_2 є працездатним та зобов`язаний забезпечувати необхідні потреби дитини.
Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 посилався на те, він кожного місяця регулярно здійснює грошові перекази на картковий рахунок доньки, загальна сума яких значно перевищує заявлену в позові суму. Разом з тим, вказані обставини не виключають можливість стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки. 
Крім того, з доданих до апеляційної скарги виписок з банку вбачається, що ОСОБА_2 на картковий рахунок НОМЕР_1 , власником якого є він, а одержувачем за цим рахунком є донька ОСОБА_4 , у період з 04 березня 2025 року по 23 серпня 2025 року перераховувались грошові кошти без призначенням платежу. Проте, ці обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів, а сплачені відповідачем кошти можуть бути враховані при виконанні рішення суду.
Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, поданої адвокатом Бачеком М.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про те, що суд першої інстанції неправильно кваліфікував медичні витрати як додаткові та необґрунтовано виключив їх із розміру аліментів. 
Позивачка зазначала, що щомісячно на утримання доньки вона несе витрати на медичну допомогу, догляд, обстеження, лікування, ліки в розмірі 9 002,20 грн.
На підтвердження вказаних витрат позивачкою надано копії консультативних висновків профільних лікарів, зокрема: лікаря-гінеколога, медичних обстежень, а також списки медичних препаратів із зазначенням їх вартості, роздруковані з інтернет-сайтів Tabletki.ua та ANC.ua (а.с. 22-24, 26, 27-28, 29).
Проте з указаних документів неможливо встановити необхідність для дитини у постійному медичному догляді та постійному прийнятті лікарських засобів і їх вартості, що підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів. А тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення як аліментів витрат позивачки на медичну допомогу, обстеження, лікування доньки ОСОБА_4 у визначеному нею розмірі в сумі 9 002,20 грн. 
При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу позивачки на наявність у неї права, за умови доведення відповідних підстав, на звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину в порядку ст. 185 СК України.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1  та стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 7 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 17 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційні скарги адвоката Бачека М.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , та адвоката Сергієнко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , підлягають залишенню без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 липня 2025 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бачека Максима Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , та апеляційну скаргу адвоката Сергієнко Олександри Владиславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач
Судді