19.01.26
22-ц/812/169/26
Провадження № 22-ц/812/169/26 

П О С Т А Н О В А 
іменем України

12 січня 2026 року       м. Миколаїв
справа № 473/20/24
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Тищук Н.О.,
суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О., 
із секретарем – Богуславською О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 , подану його представником – 
адвокатом Лазорком Романом Йосифовичем
на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене 16 жовтня 2025 року суддею Ротар М.М. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного рішення не зазначена), у цивільній справі за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю 
«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитними договорами, 

у с т а н о в и в:
1.Описова частина
Короткий зміст вимог позовної заяви
У січні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до ОСОБА_1 з указаним вище позовом.
Позивач зазначав, що 14.11.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 0674786491/3.
Договір підписано позичальником електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора з надсиланням на номер мобільного
телефону відповідача. За Договором ОСОБА_1 отримав 9 000 грн на строк 30 днів зі сплатою відсотків у розмірі 638,75 % річних. Підписанням Договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з повною інформацією, передбаченою статтею 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 
24.11.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та позивачем укладено договір факторингу №24/11-22, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» передав, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату отримала права вимоги до боржників, указаних в реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 на суму 66 487,50 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 9 000 грн, та за відсотками 57 487,50 грн.
14.11.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2577937. Договір позики підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) з надсиланням на номер мобільного телефону відповідача. За Договором ОСОБА_1 отримав 10 100 грн кредитних коштів строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,99 % на добу. Підписанням Договору позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті з повною інформацією, що передбачена статтею 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 
05 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем укладено договір факторингу №05052023, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату прийняло права вимоги боржників, у тому числі, відповідно до витягу з Реєстру боржників, до відповідача на суму 30 600,98 грн, яка складається з 10 100 грн тіла кредиту, та 20 500,98 грн за відсотками.
12.11.2021 року між ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 2758822234/750275. Договір позики підписано позичальником електронним підписом, шляхом використання одноразового ідентифікатора з направленням на номер мобільного телефону відповідача. За договором ОСОБА_1 отримав 3 700 грн кредитних коштів строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5 % на добу. Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті з повною інформацією, що передбачена статтею 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
12.08.2022 року між ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна
група» та позивачем укладено договір факторингу №12082022, відповідно до умов якого ТзОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» передала (відступила), а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату прийняла права вимоги боржників, указаних у реєстрі боржників, у тому числі до ОСОБА_1 на суму 13 412,50 грн, яка складається із тіла кредиту - 3 700 грн, та відсотків - 9 712,50 грн.
Посилаючись на невиконання позичальником умов кредитних договорів, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з ОСОБА_1 110 500, 98 грн.
Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.05.2024 року позовні вимоги були задоволені частково, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було стягнуто: - за договором позики № 0674786491/3 від 14.11.2021 року 18 450 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 9 000 грн та 9 450 грн за відсотками; - за договором №2577937 від 14.11.2021 року 16 129,70 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 10 100 грн та за відсотками 6 029,70 грн; - за договором № 2758822234/750275 від 12.11.2021 року 6 475 грн, з яких за тілом кредиту 3 700 грн та за відсотками - 2 775 грн. Також з відповідача стягнуто 993, 88 грн судових витрат.
За заявою представника відповідача - адвоката Лазорка Р.Й. заочне рішення було скасовано, справа призначена до розгляду. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2025 року позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково. З ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто: - за договором позики № 0674786491/3 від 14.11.2021 року 18 450 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 9 000 грн та 9 450 грн за відсотками; - за договором №2577937 від 14.11.2021 року 16 129,70 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 10 100 грн та за відсотками 6 029,70 грн; - за договором № 2758822234/750275 від 12.11.2021 року 6 475 грн, з яких за тілом кредиту 3 700 грн та за відсотками - 2 775 грн. Також з відповідача стягнуто 993, 88 грн судових витрат. Одночасно з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь  ОСОБА_1 стягнуто 3 150 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю укладення кредитного договору, невиконання позивальником умов кредитування та виникнення заборгованості. При цьому суд вважав частину процентів за кредитним договором нарахованими безпідставно. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник відповідача – адвокат Лазорко Р.Й., посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, та стягнути за позивача 6 491 грн судових витрат.
Узагальнені доводи апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована:
- недоведеністю отримання відповідачем коштів за кредитними
договорами;
- наданий позивачем розрахунок заборгованості не є первинним бухгалтерським документом, тому не підтверджує розміру заборгованості;
- інформаційні довідки №4170/10 від 26.10.2023 року, №2643_231222123711 від 22.12.2023 року, №119611518 від 14.11.2021 року не можуть вважатися доказом перерахування грошових коштів, оскільки є односторонніми документами іншої юридичної особи. Також вони не містять інформації щодо призначення платежу, даних та реквізитів, необхідних для первинного документу, та ідентифікаційних даних відповідача. 
- висновки суду першої інстанції про набуття позивачем права вимоги на підставі договорів факторингу, укладених між позивачем та ТОВ «ІНФІНАНС», ТОВ «ЛІНЕУРАУКРАЇНА», ТОВ "КРЕДИТНА УСТАНОВА "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», є помилковим з огляду на те, що до матеріалів справи позивачем не надано Реєстрів боржників до договорів факторингу, оскільки вони у позивача відсутні. Натомість надано витяги з Реєстрів боржників, які не містять підпису посадової особи і відтиску печатки, тому є неналежними доказами оскільки їхній зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, яка може не відповідати оригіналу. 
Узагальнені доводи інших учасників 
Правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.
2.Мотивувальна частина
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи
Судом встановлено, що 14.11.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладений договір позики (ануїтет) №0674786491/3. Відповідно до Договору, сума позики 9 000 грн, процентна ставка/день 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору. Процентна ставка/день 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору, строк позики (строк договору) 30 днів. 
Положеннями Договору передбачено, що всі умови договору викладені у правилах, з якими відповідач ознайомилася до укладення Договору, та які є невід`ємною частиною договору (Оферти та Акцепту Оферти).
Відповідно до Договору Клієнт підтверджує, що інформація, зазначена в частині другій ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Товариством надана.
24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 24/11-22. Згідно з п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 24/11-22 від 24 листопада 2022 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 5 100, після чого, з урахуванням п. 1.2. Договору факторингу № 24/11-22 від 24 листопада 2022 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. 
Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №24/11-22 від 24.11.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 66 487,50 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 9 000 грн та заборгованості за відсотками 57 487,50 грн.
14.11.2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2577937. Відповідно до п. 1 Договору, сума позики 10 100,00 грн, процентна ставка/день 1,99 %, строк позики (строк договору) 30 днів. 
05 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем укладено договір факторингу №05052023, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №05052023 від 05.05.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30 600,98 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 10 100 грн та заборгованості за відсотками 20 500,98 грн.
12.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 2758822234/750275. Відповідно до п. 1 Договору, сума позики 3 700 грн, процентна ставка/день 2,5, строк позики (строк договору) 30 днів. 
Положеннями п. 6.6 Договору передбачено, що підписанням цього договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Положеннями п. 6.7 Договору Клієнт підтверджує, що отримав від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Згідно з п. 6.1 Договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
12 серпня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 12082022. 
Згідно з п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 12082022 від 12 серпня 2022 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 14 361, після чого, з урахуванням п. 1.2. Договору факторингу № 12082022 від 12 серпня 2022 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. 
Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №12082022 від 12.08.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 412,50 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 3 700 грн та заборгованості за відсотками 9 712,50 грн.
Позиція апеляційного суду
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частина 2 статті 1056-1 ЦК України передбачає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
14.11.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладений договір позики (ануїтет) №0674786491/3. Відповідно до Договору, сума позики 9 000 грн, процентна ставка/день 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору. Процентна ставка/день 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору, строк позики (строк договору) 30 днів. 
Перерахування позичальнику кредитних коштів підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 12) та квитанцією про сплату № 119611518 від 14.11.2021 р. (а.с. 14).
Розмір заборгованості, стягнутої судом першої інстанції за цим договором складає 18 450 грн, з яких 9 000 грн тіла кредиту та 9 450 грн процентів за 30 днів (9 000,00 грн. * 3,5 % = 315 грн * 30 днів).
Таким чином суд першої інстанції стягнув заборгованість в межах строку дії кредитного договору.
14.11.2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2577937. Відповідно до п. 1 Договору, сума позики 10 100 грн, процентна ставка/день 1,99 %, строк позики (строк договору) 30 днів. 
Перерахування 10 000 грн підтверджується договором на переказ коштів ФК-П-19/03-21 від 12.03.2019 р., укладеним між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (а.с. 33) та довідкою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» про зарахування кредитних коштів на картковий рахунок НОМЕР_1 (вказаний в договорі №2577937 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.11.2021 року), переказ здійснено 14.11.2021 року на суму 10 100 грн (а.с. 36).
12.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 2758822234/750275. Відповідно до п. 1 Договору, сума позики 3 700 грн, процентна ставка/день 2,5, строк позики (строк договору) 30 днів. 
Перерахування коштів за цим договором підтверджено Додатком № 1 до договору (а.с. 52).
Доводи апеляційної скарги про недоведеність перерахування кредитних коштів з тих підстав, що матеріали справи не містять первинних банківських документів, а інформаційні довідки не можуть вважатися доказом оскільки є односторонніми документами іншої юридичної особи, та вони не містять інформації щодо призначення платежу, даних та реквізитів, необхідних для первинного документу, та ідентифікаційних даних відповідача, апеляційний суд сприймає критично. На спростування цих доказів позивача апелянтом не надано належних та допустимих доказів того, що кредитні кошти не були зараховані на рахунок ОСОБА_1 , або зазначені у договорах рахунки ОСОБА_1 не належать та не належали. Маючи безперешкодний доступ до своїх рахунків та карток, ОСОБА_1 не надав суду, зокрема, виписок по рахункам, які б достеменно свідчили про те, що зазначені позивачем кошти не були відповідачу перераховані.
З огляду на зазначене колегія суддів вважає доведеним факт укладення ОСОБА_1 кредитних договорів та отримання ним кредитних коштів. 
Перехід права вимоги від позикодавців до ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» підтверджується договором факторингу № 24/11-22 від 24 листопада 2022 року, укладеним між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» та витягом з акту приймання-передачі до нього; договором факторингу №05052023 від 05 травня 2023 року, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та витягом з акту приймання-передачі до нього; договором факторингу № 12082022 від 12 серпня 2022 року, укладеним між ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» та витягом з акту приймання-передачі до нього.
При цьому, апеляційний суд критично оцінює довід апеляційної скарги про неналежність як доказів доданих позивачем до позовної заяви витягів з Реєстрів боржників до договорів факторингу, оскільки вони не містять підпису посадової особи і відтиску печатки, а їхній зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, яка може не відповідати оригіналу. 
При цьому стороною відповідача не надано доказів невідповідності витягів з реєстру текстам самих реєстрів. Відповідач та його представник не з`ясували цих обставин самостійно та не просили про це суд в процесі розгляду справи. Отже, твердження апелянта щодо цієї обставини є голослівним припущенням, яке не підтверджується відповідними доказами.
З огляду на вище викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з повним з`ясуванням обставин справи, є правильним та обґрунтованим.
За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.
Відповідно статті 375 ЦПК, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2025 року ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лазорка Р.Й.
Згідно зі статтею 141 ЦПК між сторонами підлягають розподіленню судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. Однак, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, витрати апелянта залишаються за його рахунок.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником – адвокатом Лазорком Романом Йосифовичем, залишити без задоволення.
Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене 16 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий     Н.О.Тищук
Судді:      І.В.Лівінський
Н.О.Шаманська    
---------------------------------
Повний текст постанови виготовлено 19 січня 2026 року