РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2026 року 	м. Рівне	№460/20840/25	
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом
 	Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕХЗ Технології"	
до	Головного управління ДПС в Рівненській області, Державної податкової служби України 	
 	про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -	
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕХЗ Технології" (далі – ТОВ «ЕХЗ Технології», позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі – ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач-1), Державної податкової служби України (далі – ДПС України, відповідач-2), у якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної №13343209/38895125 від 07.10.2025 року.
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкову накладну складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕХЗ Технології» податкову накладну №3 від 04.09.2025 днем її фактичного подання на реєстрацію.
Мотивуючи свої вимоги позивач зазначав, що відповідачем 1 безпідставно прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, оскільки ним було надано у повному обсязі документи, які підтверджують реальне здійснення господарських операцій за податковою накладною. Проте, за результатом розгляду поданих документів податковим органом їх безпідставно не взято до уваги. Просив позов задовольнити повністю.
Ухвалою суду від 14.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.
Відповідачі подали до суду спільний відзив на позовну заяву, у якому заперечили проти заявлених позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень зазначили, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивачем не надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких було відмовлено. Отже, у Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області були законні підстави для прийняття рішень про відмову в реєстрації спірних податкових накладних. Також зауважили, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Просили повністю відмовити у задоволенні позову. Додатково просили суд, розгляд справи провести за участю уповноважених представників.
У відповіді на відзив позивач підтримав позицію, викладену в позові, вважає, що твердження відповідачів є необґрунтованими. Зазначив, що відповідачами не конкретизовано у оскаржуваних рішеннях, яких конкретно розрахункових документів не вистачає, документів на придбання товару чи на його реалізацію, а тим більше зовнішньоекономічних контрактів. Окрім того, графа “додаткова інформація” (вказати конкретні документи), що міститься в рішенні існує саме для того, щоб контролюючий орган конкретизував, яких саме документів не було надано платником податків
Ухвалою суду від 28.01.2026 у задоволенні клопотання про розгляд в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено. 
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕХЗ Технології" (код ЄДРПОУ 38895125) є діючою юридичною особою з 02.09.2013.
Основним видом діяльності позивача за КВЕД 26.11 Виробництво електронних компонентів.
Другорядними видами діяльності за КВЕД є:
27.33Виробництво електромонтажних пристроїв. 
27.90 Виробництво іншого електричного устаткування .
46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. 
46.90 Неспеціалізована оптова торгівля .
47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.
07.07.2025р. між ТОВ «ЕХЗ Технології» (по договору - постачальник) та АТ «Укргазвидобування» (по договору - покупець) був укладений Договір поставки №1260/ПГВ/25 (далі - Договір), предметом якого є виготовлення та поставка товару, який визначений у Специфікації №1 (додаток 1 до Договору).
Згідно з Договором Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Муфти ізолюючі в асортименті (далі Товар), а Покупець зобов`язаний прийняти і оплатити такий товар (п.1.1).
Відповідно до п. 1.2 Найменування/асортимент Товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю Товару та загальна вартість Товару вказується у специфікації (далі Специфікація), яка є Додатком №1 до Договору та є його невід`ємною частиною. Строк поставки Товару визначається Графіком поставки Товару, який є Додатком №3 до Договору та с його невід`ємною частиною.
Згідно п.3.1 Ціна Товару вказується в Специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ або в іноземній валюті без урахування ПДВ.
Відповідно до п.3.2 –3.3 загальна ціна Договору визначається загальною вартістю Товару, вказаного в Специфікації до цього Договору, та становить до 816 720,00 грн (з ПДВ (включно). 
У вартість Товару включаються: - митні витрати, понесені Постачальником при митному оформленні Товару у пункті відправки (застосовується, якщо Постачальник є нерезидентом в Україні); - витрати на пакування та навантаження; - транспортні витрати відповідно до умов поставки, що зазначені у Специфікації до даного Договору; - витрати на отримання дозвільної документації (у випадку, якщо така вимагається); - витрати пов`язані з отриманням сертифікату походження Товару (застосовується, якщо Постачальник нерезидентом в Україні). 
Сторони також мають право погодити зміну ціни в Договорі в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості Товарів), у тому числі у разі коливання ціни Товару на ринку, шляхом укладання додаткової угоди до Договору.
Пунктом 1 Специфікації №1 до Договору поставки сторонами було погоджено що постачання Товару здійснюється на умовах експорту його ТОВ «ЕХЗ Технології» від іноземного виробника Radiatym Sp. z o.o. в країні Польща, з оплатою його вартості, мита, податків та інших обов`язкових платежів які оплачуються постачальником при експорті Товару.
04.09.2025р. на виконання умов Договору ТОВ «ЕХЗ Технології» здійснило поставку Товару який визначений у Специфікації №1 (додаток 1 до Договору) загальну суму 816 720,00 грн. (в т.ч. ПДВ 136 120,00 грн.), підтвердженням чого є: 
- видаткова накладна №16 від 04.09.2025р.,
- товарно-транспортна накладна №10 від 04.09.2025р
За фактом настання першої події Позивачем було складено та направлено на реєстрацію до ЄРПН податкову накладну від 04.09.2025. №3 на загальну суму 816 720,00 грн. 
Однак, реєстрацію вказаної податкової накладної податковим органом було зупинено. 
Як зазначає позивач в позові , в якості підстави зазначено наступне.
Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 04.09.2025 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 7307 , перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомлено: показник "D"=12.9703%, "Рпоточ"=200568.
Крім вказаного, у квитанції позивачу пропонувалось надати:
пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; 
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; 
первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; 
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; 
інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі
У зв`язку з цим, ТОВ «ЕХЗ Технології» було подано контролюючому органу повідомлення №1 від 30.09.2025, про подання пояснень та копій документів щодо ПН, реєстрацію якої зупинено, в якому було надано пояснення та долучено первинні документи, зокрема: 
Договір поставки №1260/ПГВ/25 від 07.07.25 року з АТ «Укргазвидобування»; 
Видаткова накладна накладна №16 від 04.09.25р. виписана на АТ «Укргазвидобування»; 
Товаро-транспортна накладна №10 від 04.09.25р. виписана на АТ «Укргазвидобування»; 
Рахунок та акт виконаних робіт від 05.09.25р. перевізника ФОП ОСОБА_1 на транспортування товару до складу покупця; 
Замовлення (специфікація) на виготовлення Муфти ізолювальної (аналог зовнішньо-економічного контракту) від 03.07.25р.; 
Копія супроводжувального листа іноземному виробнику до Замовлення на виготовлення Муфти ізолювальної від 03.07.25р.; 
Копія Інвойсу (рахунку) №01/EX/09/25 на оплату за виготовлення Муфти ізолювальної; 
Електрона копія вантажно-митної декларації №25UA20402001938200 на розмитнення та отримання Муфти ізолювальної від іноземного виробника від 04.09.25р.; 
Копія пакувального листа та CMR від 02.09.25р. від іноземного виробника; Копія сертифіката якості на Муфту ізолювальну від 02.09.25р. від іноземного виробника; 
Договір-заявка 29/08/25, рахунок та акт виконаних робіт від перевізника ФОП ОСОБА_2 на транспортування Муфти ізолювальної від 04.09.25р. до виробничого складу ТОВ «ЕХЗ Технології»; 
Рахунок та акт виконаних робіт від брокера ТОВ «Валер-А» за послуги митного оформлення ВМ №25UA20402001938200 від 04.09.25р. 
Бухгалтерський оборот по аналітичному рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за вересень місяць 2025р.; 
Бухгалтерський оборот по аналітичному рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» за серпень-вересень місяць 2025р.; 
Бухгалтерський оборот по аналітичному рахунку по рахунку 361 «Вітчизняні покупці» за вересень місяць 2025р.; 
Бухгалтерський оборот по аналітичному рахунку по рахунку 281 «Товари на складі» за вересень місяць 2025р.; 
Банківські виписки по рахунках ТОВ «ЕХЗ Технології» за серпень-вересень місяць 2025р. 
ГУ ДПС у Рівненській області повідомленням від 02.10.2025 №13328035/38895125 запропоновували позивачу надати додаткові документи та пояснення необхідних для розгляду питання реєстрації податкової накладної у ЄРПН, а також додатково зазначили, що не надано розрахункові документи(банківські виписки) за послуги оренди/суборенди приміщень транспортування товару, розрахунки з покупцем, акт звірки та або ОСВ (розгорнутий) рах.361,28 (кількісний, вартісний).
У зв`язку з цим, ТОВ «ЕХЗ Технології» надіслало повідомлення від 02.10.2025 де повторно надано весь пакет документів необхідних для прийняття контролюючим органом рішення щодо реєстрації у ЄРПН відповідної податкової накладної №3 від 04.09.2025., в т.ч. надали документи відповідно до повідомлення ДПС у Рівненській області від 02.10.2025
Комісією Головного управління ДПС у Рівненській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Комісія) прийнято рішення
від 07.10.2025. №13343209/38895125 про відмову у реєстрації ПН №3.
Підставою для прийняття відповідного рішення про відмову в реєстрації податкових накладних зазначено: ненадання / частковим ненаданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
Не погоджуючись з рішеннями про відмову в реєстрації податкової накладної, позивач скористався процедурою адміністративного оскарження. На наслідками розгляду, скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня без змін.
Не погоджуючи з вказаними рішенням та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок № 1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, який набрав чинності з 01.02.2020 (далі - Порядок №1165).
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку № 1165).
Як встановлено судом, реєстрацію податкових накладних зупинено з наступних підстав: 
Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 04.09.2025 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 7307 , перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=12.9703%, "Рпоточ"=200568.
У квитанціях запропоновано надати :
пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; 
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; 
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; 
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; 
інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Оцінюючи наведені в квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної підстави контролюючого органу, суд зазначає, що перелік критеріїв ризиковості здійснення операцій міститься в Додатку 3 до Порядку № 1165.
Пунктом 1 зазначеного Додатку передбачено такий критерій ризиковості здійснення операцій як: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстр.
Отже, пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відносить операцію до ризикових, зокрема, якщо обсяг постачання товару/послуги, зазначених у податковій накладній, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою).
Оцінюючи наведені в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної підстави контролюючого органу, суд зазначає, що податковий орган конкретно не зазначив, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Натомість платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарської операції.
Зупинення реєстрації податкової накладної без переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не надало позивачу можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів.
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Вживання податковим органом загального посилання на п.1 критеріїв, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності. При цьому, допущені державним органом помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, як і не можуть покладати на таких осіб тягар відповідальності.
Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18 та від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17.
Як було встановлено судом, позивачем направлено на реєстрацію податкову накладну - № 3 від 04.09.2025,.
Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за № 1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку № 520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (комісії регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу. 
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. 
Пунктами 6, 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. 
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг”, “Про електронні довірчі послуги” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261). 
Відповідно до пункту 10 Порядку № 520, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. 
Пунктом 11 Порядку № 520, визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної повинне містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної із зазначенням, зокрема, які саме документи не надані платником податків, які були б достатніми для прийняття комісією ДПС рішення про реєстрацію податкових накладних.
Судом встановлено, що позивачем надавалися для контролюючого органу відповідні пояснення та документи на підтвердження господарської операції з контрагентами.
Однак, комісією Головного управління ДПС у Рівненській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Комісія) прийнято рішення: 
- №13343209/38895125 від 07.10.2025 року про відмову у реєстрації ПН № 7.
Підставою для прийняття відповідних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних зазначено: ненадання / частковим ненаданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
Суд зазначає, що надані позивачем до контролюючого органу документи та пояснення у сукупності із наявними доказами в матеріалах справи підтверджують здійснення господарських операцій за податковою накладною.
Оцінюючи доводи відповідача, суд зауважує наступне.
30.09.2025., позивачем засобами електронного зв`язку, направлено повідомлення №1 про подання пояснень та копій документів щодо ПН, реєстрацію якої зупинено, в якому було надано пояснення та долучено первинні документи, зокрема: 
Договір поставки №1260/ПГВ/25 від 07.07.25 року з АТ «Укргазвидобування»; 
Видаткова накладна накладна №16 від 04.09.25р. виписана на АТ «Укргазвидобування»; 
Товаро-транспортна накладна №10 від 04.09.25р. виписана на АТ «Укргазвидобування»; 
Рахунок та акт виконаних робіт від 05.09.25р. перевізника ФОП ОСОБА_1 на транспортування товару до складу покупця; 
Замовлення (специфікація) на виготовлення Муфти ізолювальної (аналог зовнішньо-економічного контракту) від 03.07.25р.; 
Копія супроводжувального листа іноземному виробнику до Замовлення на виготовлення Муфти ізолювальної від 03.07.25р.; 
Копія Інвойсу (рахунку) №01/EX/09/25 на оплату за виготовлення Муфти ізолювальної; 
Електрона копія вантажно-митної декларації №25UA20402001938200 на розмитнення та отримання Муфти ізолювальної від іноземного виробника від 04.09.25р.; 
Копія пакувального листа та CMR від 02.09.25р. від іноземного виробника; Копія сертифіката якості на Муфту ізолювальну від 02.09.25р. від іноземного виробника; 
Договір-заявка 29/08/25, рахунок та акт виконаних робіт від перевізника ФОП ОСОБА_2 на транспортування Муфти ізолювальної від 04.09.25р. до виробничого складу ТОВ «ЕХЗ Технології»; 
Рахунок та акт виконаних робіт від брокера ТОВ «Валер-А» за послуги митного оформлення ВМ №25UA20402001938200 від 04.09.25р. 
Бухгалтерський оборот по аналітичному рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за вересень місяць 2025р.; 
Бухгалтерський оборот по аналітичному рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» за серпень-вересень місяць 2025р.; 
Бухгалтерський оборот по аналітичному рахунку по рахунку 361 «Вітчизняні покупці» за вересень місяць 2025р.; 
Бухгалтерський оборот по аналітичному рахунку по рахунку 281 «Товари на складі» за вересень місяць 2025р.; 
Банківські виписки по рахунках ТОВ «ЕХЗ Технології» за серпень-вересень місяць 2025р. 
Повідомленням від 02.10.2025 №13328035/38895125 позивачу запропоновано надати додаткові пояснення та/або копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №13328035/38895125, в графі «Додаткова інформація» було зазначено: «не надано розрахункові документи (банківські виписки) за послуги оренди/суборенди приміщень, транспортування товару, розрахунки з покупцем, акт звірки та/або ОСВ (розгорнутий) рах.361, 28 (кількісний, вартісний)».
Позивач у повідомленні №1 від 02.10.2025 повторно надав весь пакет документів необхідних для прийняття контролюючим органом рішення щодо реєстрації у ЄРПН відповідної податкової накладної №3 від 04.09.2025., в т.ч. надано:
Договір поставки №1260/ПГВ/25 від 07.07.25р. з АТ «Укргазвидобування»; 
Видаткова накладна накладна №16 від 04.09.25р. виписана на АТ «Укргазвидобування»; 
Товаро-транспортна накладна №10 від 04.09.25р. виписана на АТ «Укргазвидобування»; 
Договір-заявка 03/09/25, рахунок та акт виконаних робіт від 05.09.25р. перевізника ФОП ОСОБА_1 на транспортування товару до складу покупця; 
Банківська виписка по розрахунках з перевізником ФОП ОСОБА_1 ; Замовлення (специфікація) на виготовлення Муфти ізолювальної (аналог зовнішньо-економічного контракту) від 03.07.25р.; 
Копія супроводжувального листа іноземному виробнику до Замовлення на виготовлення Муфти ізолювальної від 03.07.25р.; 
Копія Інвойсу (рахунку) №01/EX/09/25 на оплату за виготовлення Муфти ізолювальної; 
Електрона копія вантажно-митної декларації №25UA20402001938200 на розмитнення отримання Муфти ізолювальної від іноземного виробника від 04.09.25р.; 
Копія пакувального листа та CMR від 02.09.25р. від іноземного виробника; 
Копія сертифіката якості на Муфту ізолювальну від 02.09.25р. від іноземного виробника; 
Договір-заявка 29/08/25, рахунок та акт виконаних робіт від перевізника ФОП ОСОБА_2 на транспортування Муфти ізолювальної від 04.09.25р. до виробличого складу ТОВ «ЕХЗ Технології»; 
Банківська виписка по розрахунках з перевізником ФОП ОСОБА_2 ; 
Рахунок та акт виконаних робіт від брокера ТОВ «Валер-А» за послуги митного оформлення ВМД №25UA204020019382U0 від 04.09.25р.; 
Договір оренди виробничо-складського приміщення з ТОВ «Рівнебудресурси»; Банківська виписка по розрахунках за оренду виробничо-складського приміщення з ТОВ «Рівнебудресурси»; 
Договір оренди офісного приміщення з ТОВ «Готель Мир»; 
Банківська виписка по розрахунках за оренду офісного приміщення з ТОВ «Готель Мир»; 
Журнал господарських операцій по аналітичному рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за вересень місяць 2025р.; 
Журнал господарських операцій по аналітичному рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» за серпень-вересень місяць 2025р.; 
Журнал господарських операцій по аналітичному рахунку по рахунку 361 «Вітчизняні покупці» за вересень місяць 2025р.; 
Оборотно-сальдова відомість (сумова) по рахунку 361 «Вітчизняні покупці» за вересень місяць 2025p.; 
Журнал господарських операцій по аналітичному рахунку по рахунку 281 «Товари на складі» за вересень місяць 2025р.; 
Оборотно-сальдова відомість (кількісно-сумова) по рахунку 281 «Товари на складі» за вересень місяць 2025р.; 
Банківські виписки по рахунках ТОВ «ЕХЗ Технології» в національний валюті та іноземній валюті за серпень-вересень місяць 2025р.
Однак, за змістом рішення та повідомлення від 02.10.2025 №13328035/38895125, підставою для відмови у реєстрації ПН від 04.09.2025 №3 стало те, що позивачем не надано не надано розрахункові документи (банківські виписки) за послуги оренди/суборенди приміщень, транспортування товару, розрахунки з покупцем, акт звірки та/або ОСВ (розгорнутий) рах.361, 28 (кількісний, вартісний).
Разом з тим, в ході судового розгляду сплату за послуги оренди/суборенди приміщень підтверджено журналом операцій по рахунку 631, також підтверджено транспортування товару, розрахунки з покупцем первинними документами, які були також долучені позивачем до пояснень щодо податкової накладної від 04.09.2025 №3, реєстрацію якої зупинено.
При цьому, твердження відповідача-1, що платником податків надано не всі необхідні документи, суд вважає необґрунтованим, оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин податковим органом суду не надано. Більше того, зі змісту повідомлення від 30.09.2025 та 02.10.2025 підтверджується, що позивачем долучено додатки до пояснень.
Так, у ході розгляду справи судом встановлено, що позивач надавав контролюючому органу та до суду первинні документи, які підтверджують та розкривають суть, внутрішню сторону господарських операцій, на виконання яких складено податкову накладну.
Таким чином, оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно.
Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує факту здійснення платником податків господарської операції, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.
Під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття рішень про відмову позивачу в реєстрації спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відтак, суд дійшов висновку, що за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані позивачем, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність таких рішень, у зв`язку з чим, рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню.
Стосовно вимоги позивача зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні, суд виходить з такого.
За приписами підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Державною податковою службою України у своєму відзиві підтверджено, що обов`язок з реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у випадку визнання протиправним та скасування рішень про відмову реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань покладається саме на Державну податкову службу України, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
У відповідності з пунктів 2, 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в порядку адміністративного судочинства може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення, а також прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.
Судом враховано, що Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності.
Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.
Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Відповідна позиція висловлена у постановах Верховного суду від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20 та від 17.01.2023 у справі № 816/2218/18.
У постанові Верховного суду у справі № 140/1986/22 від 06.07.2023 Верховний суд не відходить від усталеної позиції, що податковий орган під час вирішення питання про реєстрацію податкової накладної чи відмову у її реєстрації не має права здійснювати аналіз господарської операцій платника податків на предмет її реальності (нереальності) та не повинен надавати оцінку, серед іншого, наявності основних засобів, складських приміщень, трудових ресурсів тощо у платника податків. Така оцінка може надаватись контролюючим органом виключно у межах проведення відповідної документальної перевірки платника податків.
Таким чином, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.
З огляду на це, правовідносини щодо реєстрації податкової накладної у Єдиному державному реєстрі податкових накладних і, зокрема, щодо безпідставного неприйняття податкової накладної для її реєстрації, є предметом розгляду в адміністративних судах відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні по справі Звежинський проти Польщі (Заява N 34049/96) від 19.06.2001 Європейський суд з прав людини підкреслив, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (див. цит. вище рішення у справі "Беєлер проти Італії"). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (пункт 73).
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Відповідачем - 1 не доведено правомірності оскаржуваних рішень у порядку статті 77 КАС України, за таких обставин права позивача підлягають судовому захисту як шляхом визнання протиправним та скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень, так і шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати спірні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка сформована позивачем датою її фактичного подання.
Висновки суду у даній справі узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними в його постановах від 02 квітня 2019 року (справа № 822/1878/18) та від 18 липня 2019 року (справа № 1740/2004/18).
Так, в ході судового розгляду адміністративної справи відповідачі не виконали процесуального обов`язку доказування та не підтвердили правомірності своїх дій, натомість позивачем повністю доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а тому позов належить задовольнити.
Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 
1) на професійну правничу допомогу; 
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 
4)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).
За правилами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).
За правилами частини сьомої статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За правилами частини сьомої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За правилами частини дев`ятої статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, судом встановлено, що позивачу було надано правничу допомогу адвокатом Лавренчук Т.В.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів позовної заяви долучено договір про надання правничої допомоги від 06.11.2025, укладений між позивачем та Адвокатським бюро "Миколи Бляшина".
Відповідно до договору в ході надання правничої допомоги в межах даної справи надано позивачу послуги на загальну вартість 20 000,00 грн.
Судом встановлено, що в підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката надано платіжну інструкцію №229 на суму 20 000,00 грн.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі № 200/14113/18-а.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При цьому, суд враховує й правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі №826/841/17, згідно із якою суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Крім того, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відтак, з огляду на встановлені обставини з урахування критеріїв пропорційності, значенням справи для сторони, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, на переконання суду розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню становить 7 000,00 гривень.
За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн, а тому судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню в відповідачем №1, яким прийнято оскаржувані рішення.
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної №13343209/38895125 від 07.10.2025 року.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕХЗ Технології» податкову накладну №3 від 04.09.2025 днем її фактичного подання на реєстрацію.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕХЗ Технології» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судовий збір в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 28 січня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕХЗ Технології" (вул. Міцкевича, 32, (готель "Мир"), офіс 323,м. Рівне,Рівненський р-н, Рівненська обл.,33028, ідентифікаційний код 38895125)
Відповідач: Головне управління ДПС в Рівненській області (вул. Відінська, 12,м. Рівне,Рівненська обл., Рівненський р-н,33023, код ЄДРПОУ 44070166)
Відповідач: Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393)

Суддя       В.В. Щербаков