ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/12358/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року (суддя Кучма К.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року позов задоволено частково.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 27.01.2025 року №047050030334 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.01.2025 року про призначення пенсії, зарахувавши до страхового стажу періоду роботи з 01.12.1993 р. по 21.03.1994 р. та з 03.08.1998 р. по 13.09.1999 р. згідно із трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 22.08.1988 р. та зарахувавши періоди роботи до пільгового стажу з 17.08.1988 р. по 05.11.1988 р., з 05.02.1991 р. по 01.12.1993 р., з 01.12.1993 р. по 21.03.1994 р., з 11.04.1994 р. по 27.05.1994 р., з 27.05.1994 р. по 19.11.1996 р., з 19.11.1996 р. по 19.11.1997 р., з 02.02.1998 р. по 07.05.1998 р., з 15.09.1999 р. по 15.12.1999 р., з 16.12.1999 р. по 24.07.2000 р., з 25.07.2001 р. по 27.12.2001 р., з 27.12.2001 р. по 01.05.2002 р., з 21.09.2002 р. по 22.03.2006 р., з 12.04.2006 р. по 24.04.2007 р., з 24.04.2007 р. по 23.06.2008 р., з 14.07.2008 р. по 07.10.2008 р., з 07.10.2008 р. по 09.06.2010 р., з 02.09.2010 р. по 13.12.2010 р., з 13.12.2010 р. по 07.09.2011 р., з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовної заяви - відмовити.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати, в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Суд не врахував, що зарахування до пільгового стажу періодів роботи можливе лише у разі надання підприємством відповідної довідки, з визначенням умов і характеру виконуваної роботи, розділу, підрозділу, найменування списків, куди включається цей період роботи. 
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач 20.01.2025 звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
27.01.2025 року Головним управлінням ПФУ у Львівській області розглянуто заяву позивача, за принципом екстериторіальності, та прийнято рішення № 047050030334, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного у позивача пільгового стажу.
Спірним рішенням встановлено, що страховий стаж позивача становить 31 рік 09 місяців 12 днів. Пільговий стаж особи не підтверджений. Згідно із поданих документів до страхового стажу не зараховано: періоди роботи з 01.12.1993 по 21.03.1994 та з 03.08.1998 по 13.09.1999 згідно із трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22.08.1988, оскільки записи про звільненні з роботи завірені нечитабельними печатками. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно відомостей по спеціальному стажу, які містяться в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Індивідуальних відомостях про застраховану особу Форми ОК-5), оскільки відсутня інформація, де знаходяться дані підприємства, чи окуповані території. Додаткових документів про підтвердження пільгової роботи позивачем не надано. 
Позивач звернувся до суду. 
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність рішення не було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: п.2 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637, також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях до 29.07.1993 здійснювалось відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, а з 29.07.1993 - відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58.
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 162 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» .
Відповідно до пунктів 1, 13, 18 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» (із змінами, далі постанова № 656) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та службовців. При звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, організації засвідчуються підписом керівника підприємства, установи, організації або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою. Відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яку призначають наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Аналогічні за змістом положення містяться в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110.
Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (п.1.1 Інструкції № 58).
Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (п.2.3 Інструкції № 58).
Пунктом 2.4 Інструкції № 58 передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Пунктом 4.1 Інструкції передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Суд першої інстанції вірно врахував, що обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.
Відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що завірення записів про звільнення з роботи нечитабельними печатками не може бути тією обставиною, яка повинна негативно впливати на реалізацію права позивача на належне пенсійне забезпечення, за можливості підтвердити вказану інформацію іншими документами (паспорт громадянина України, документи про освіту тощо), а відтак період роботи з 01.12.1993 по 21.03.1994 та з 03.08.1998 по 13.09.1999 згідно із трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 22.08.1988 підлягає до зарахування до його страхового стажу. 
Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно зі ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Суд вірно врахував, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Як було встановлено судом згідно з записами трудовій книжки позивача серії НОМЕР_2 від 22.08.1988 року він працював:
- з 17.08.1988 року (наказ № 2 від 03.08.1988 року) по 05.11.1988 року (наказ № 2 від 09.11.1988 року) - Великоанадольський вогнетривкий комбінат на посаді «машиніст екскаватора каолінової копальні 4 розряду»; 
- з 05.02.1991 року (наказ № 7 від 24.01.1991 року) по 01.12.1993 року (наказ № 152к від 01.12.1994 року) - Великоанадольський вогнетривкий комбінат на посаді «помічник машиніста екскаватора каолінової копальні 4 розряду»; 
- з 01.12.1993 року (наказ № 153к від 01.12.1993 року) по 21.03.1994 року (наказ №191 від 18.03.1994 року) - Великоанадольський вогнетривкий комбінат на посаді «помічник машиніста екскаватора каолінової копальні 4 розряду по переводу»; 
- з 11.04.1994 року (наказ № 69к від 11.04.1994 року) по 27.05.1994 року (наказ № 103 від 27.05.1994 року) шахта Південнодонбаська № 1 на посаді «учня гірника підземний з повним робочим днем у шахті»; 
- з 27.05.1994 року (наказ № 103 від 27.05.1994 року) по 19.11.1996 року (наказ №225к від 19.11.1996 року) - шахта Південнодонбаська №1 на посаді «гірника по підземний роботам 3 розряду з повним робочим днем у шахті»; 
- з 19.11.1996 року (наказ №225к від 19.11.1996 року) по 19.11.1997 року (наказ №229к від 25.11.1997 року) - шахта Південнодонбаська № 1 на посаді «прохідник 4 розряду підземний з повним робочим днем у шахті»; 
- з 02.02.1998 року (наказ № 157к від 02.02.1998 року) по 07.05.1998 року (наказ №725к від 13.05.1998 року) - Державна холдингова компанія «Донвугілля» шахта Південнодонбаська № 3 на посаді «гірника підземний з ремонту гірських виробок 3 розряду з повним робочим днем у шахті»; 
- з 15.09.1999 року (трудова угода № 174 від 09.09.1999 року) по 15.12.1999 року (трудова угода № 174 від 09.09.1999 року) - Великоанадольский вогнетривкий комбінат на посаді «садчик в вогнетривкому цеху № 2 за договором цивільно-правового характеру»; 
- з 16.12.1999 року (наказ № 136 від 03.12.1999 року) - по 24.07.2000 року (наказ №91 від 30.08.2000 року) - Великоанадольський вогнетривкий комбінат на посаді «пресувальник 1 розряду в вогнетривкому цеху № 2»;
- з 25.07.2001 року (наказ № 465к від 24.07.2001 року) по 27.12.2001 року (наказ №770к від 26.12.2001 року) Великоанадольський вогнетривкий комбінат на посаді «пресувальник вогнетривких виробів в вогнетривкому цеху № 1 по 1 розряду»; 
- з 27.12.2001 року (наказ № 770к від 26.12.2001 року) по 01.05.2002 року (наказ №173к від 24.05.2002 року) - Великоанадольський вогнетривкий комбінат на посаді «машиніст екскаватора каолінової копальні 5 розряду»; 
- з 21.09.2002 року (наказ № 315п від 20.09.2002 року) по 22.03.2006 року (наказ від 22.03.2006 року №94п) Великоанадольське відкрите акціонерне товариство вогнетривкий комбінат на посаді «машиніст екскаватора каолінового рудника 5 розряду»; 
- з 12.04.2006 року (наказ № від 12.04.2006 року) по 24.04.2007 року (наказ №77к від 24.04.07 року) - ВП Ш/у Південнодонбаська №1 Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія на посаді «прохідник 4 розряду підземний з повним робочим днем у шахті на УПР-1»; 
- з 24.04.2007 року (наказ №77к від 24.04.2007 року) по 23.06.2008 року (наказ №119к від 25.06.2008 року) - ВП Ш/у Південнодонбаська № l Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія на посаді «прохідник 5 розряду підземний з повним робочим днем у шахті»; 
- з 14.07.2008 року (наказ № 936к від 14.07.08 року) по 07.10.2008 року (наказ №1348к від 07.10.2008 року) - ОП Шахта Південнодонбаська № 3 ГП Донецька вугільна енергетична компанія на посаді «прохідник підземний 4 розряду з повним робочим днем у шахті»; 
- з 07.10.2008 року (пр. № 1348к від 07.10.2008 року) по 09.06.2010 року (наказ №559к від 09.06.2010 року) - ОП Шахта Південнодонбаська № 3 ГП Донецька вугільна енергетична компанія на посаді «прохідник підземний 5 розряду з повним робочим днем у шахті»; 
- з 02.09.2010 року (наказ від 02.09.2010 року № 91-ПР/10) по 13.12.2010 року (наказ від 13.12.2010 року № 107-ПРВ/10) - Відкрите акціонерне товариство Великоанадольський вогнетривкий комбінат на посаді «формувальник вогнетривких виробів у вогнетривкому цеху № 2»; 
- з 13.12.2010 року (наказ від 13.12.2010 року № 107-ПРВ/10) по 07.09.2011 року (наказ від 07.09.2011 року № 171-УВ/11) - Відкрите акціонерне товариство Великоанадольський вогнетривкий комбінат на посаді «машиніст екскаватора на каоліновій рудник».
Суд вірно встановив, що професії, за якими працював позивач, віднесені до Списку №2, а записів в трудовій книжці позивача для визначення пільгового стажу повністю достатньо, оскільки в трудовій книжці зазначені періоди роботи, назви професій, а також визначено, що роботи виконувались повний робочий день в шахті (під землею).
Неможливість проведення перевірки даних на підприємстві, установі, організації які розташовані на тимчасово окупованій території, не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи, при умові його підтвердження записами в трудовій книжці, та не може позбавляти особу її конституційного права на соціальний захист.
Крім того, періоди роботи позивача підтверджуються відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Віднесення роботи позивача до спеціального стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, також підтверджено Індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) як кодом підстави “ЗП3014А2”, так й кодом підстави ЗП3013Б1.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Головне управління ПФУ у Львівській області протиправно відмовили позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком та протиправно не зарахувало до його пільгового стажу періоди роботи за Списком № 2.
Рішення Головного управління ПФУ у Львівській області від 27.01.2025 року №047050030334 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 
Постанова у повному обсязі складена 14 січня 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш