Справа № 444/179/26
Провадження № 3/444/357/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Жовква Львівської області, Україна

11 лютого 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., розглянув справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАД № 990978 від 16.01.2026, який надійшов до суду від ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області 20.01.2026, у відношенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН судом не встановлено, паспорт НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ) за частиною 3 статті 184 КУпАП.
Сторони справи про адміністративне правопорушення не приймали участь у судовому розгляді.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 2011 р.н., вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, що проявилося в тому, що її неповнолітня донька, 15.01.2026 близько 11:40 год., в приміщені школи вчинила дрібне хуліганство відносно учениці ОСОБА_3 , а саме шарпала останню за волося, чим вчинила адміністративне правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років.
ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомила. Клопотань на адресу суду не надходило.
Суд враховує, що відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та її вина у цьому підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 990978 від 16.01.2026; рапортами працівників поліції; поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та іншими матеріалами справи.
Вина ОСОБА_1  у вчиненому нею правопорушенні полягає в тому, що її неповнолітня донька ОСОБА_5 2011 р.н., вчинила адміністративне правопорушення у віці від 14 до 16 років, відповідальність за яке передбачено КУпАП.
Кваліфікація дій ОСОБА_1  є вірною.
Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність правопорушника судом не встановлено.
З врахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, приходжу до переконання, що до правопорушниці ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою вона притягається до відповідальності, і так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, на правопорушницю слід накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст. 7, 9, 24, 40-1, ч. 3 ст. 184, 248, 279, 283, 284, 306 КУпАП України, суддя,-

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді шрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. 

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з дня набарання нею законної сили.

Суддя:        Ясиновський Р.  Б.