ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3774/24  Номер провадження 22-ц/814/593/26	Головуючий у 1-й інстанції ЗОРІНА Д. О.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Панченка О.О.,
Суддів: Бутенко С.Б., Пікуля В.П.
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області – Борисенко Любові Миколаївни на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 липня 2025 рокуухвалене у складі головуючого судді Зоріної Д.О., повний текст судового рішення виготовлено – 18.07.2025 року, у справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування,-
В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Зміст позовних вимог
У липні 2024 року представник КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Плис Ю.С. звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування.Просила суд стягнути з відповідача на користь КП «Теплоенерго» борг за спожиту теплову енергію та гарячу воду розмірі 9 592 грн. 31 коп., яка складається з суми заборгованості з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування, нараховані на суму заборгованості 3% річних в розмірі 51 грн. 37 коп., інфляційні втрати в розмірі 78 грн. 90 коп. та судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп.
Вимоги позову мотивовані тим, що КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, відповідно до положень статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Позивач надає комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачу - відповідачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , яка на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 02.08.2023 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В., є власником вказаної квартири. 
Представник позивача зазначав, що в результаті невиконання відповідачем, в тому числі як спадкоємцем квартири за вказаною адресою, зобов`язання щодо оплати наданих послуг станом на 11.07.2024 за період з 01.04.2021 по 31.10.2023 у останньої виникла заборгованість на загальну суму 9 592 грн. 31 коп. Окрім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, відповідачу нараховано на вказану суму заборгованості 3% річних в розмірі 51 грн. 37 коп. та інфляційні втрати в розмірі 78 грн. 90 коп. З огляду на вказане позивач просив стягнути зазначену суму заборгованості, 3% річних та інфляційні втрати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 липня 2025 року в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування – відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суду першої інстанції зазначив, що позивач втратив права вимоги з підстав пропуску строку, визначеного ч. 2 ст. 1281 ЦК України.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись із вказаним рішенням, представник Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області – Борисенко Л.М.подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги КП «Теплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування задовольнити
Зазначає, що місцевий суд безпідставно застосував до правовідносин строк позовної давності.
Вказує, що враховуючи вимоги ч. 2 ст. 1281 ЦК України, КП «Теплоенерго» звернулося в межах 6 місячного строку до ОСОБА_1 , як до спадкоємця, з вимогою про сплату заборгованості за надані послуги шляхом пред`явлення заяви про видачу судового наказу до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області 07 травня 2024 року про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.04.2021 року по 31.10.2023 року в сумі 9592 грн. 31 коп. 3 % річних в сумі 51 грн. 37 коп., інфляційні втрати в сумі 78 грн. 90 коп. та судовий збір в сумі 302 грн. 80 коп., тобто через 5 місяців після одержання інформації про власника вищезазначеної квартири. 
Судовий наказ по справі № 537/2279/24 був виданий 10.05.2024, проте ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 05.06.2025 був скасований за заявою ОСОБА_1 , яка володіла інформацією щодо наявності заборгованості перед КП «Теплоенерго". 
Крім того, ОСОБА_1 особисто зверталася із заявою на адресу КП «Теплоенерго» про перерахунок заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, що свідчить про її обізнаність про наявність заборгованості. 
Враховуючи вищевикладене та те, що судовий наказ по справі № 537/2279/24 було скасовано, КП «Теплоенерго» 25.07.2025 року звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 . 
Заочним рішенням від 26 серпня 2024 року по справі № 537/3774/24 позов КП «Теплоенерго» до ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, стягнуто заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 квітня 2021 року по 31 жовтня 2023 року в сумі 9592 грн. 31 коп. 3 % річних в сумі 51 грн. 37 коп., інфляційні втрати в сумі 78 грн. 90 коп. та судовий збір в сумі 3 028 грн. 00 коп. та фактично виконано згідно рішення суду. 
Зазначає, що КП «Теплоенерго» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу в шести місячний строк - саме 07.05.2024 року, а тому вимоги ч.2 ст. 1282 ЦК України позивачем не порушені.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на ціну позову та зазначені норми закону, дана справа має розглядатися у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Встановлені обставини справи
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року, яким визначено виконавцем комунальних послуг, зокрема, з послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.
Відповідно до пункту 2.1 Статуту КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, підприємство створено з метою задоволення потреб населення та інших споживачів, незалежно від форм власності, в послугах централізованого постачання гарячої води та централізованого теплопостачання, а також обслуговування всіх інженерних мереж, споруд, вузлів тепломереж.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером інформаційної довідки №384545671 від 27.06.2024, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 .
За змістом відповіді №710925 від 29.07.2024, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 03.08.2023.
Відповідач ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 02.08.2023, що підтверджується змістом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером інформаційної довідки №384545671 від 27.06.2024, на підставі свідоцтва про право на спадщину №786, виданого 02.08.2023 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В.
Відповідно до розрахунку заборгованості наданого КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 станом на 11.07.2024 за період з 01.04.2021 по 31.10.2023 становить 9 592,31 грн.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем споживача послуг з постачання теплової енергії та гарячої води в період до 02.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 08.04.2021 Кременчуцьким міським ВДРАЦС Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 .
Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.
Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до вимог статей 68, 162 Житлового кодексу України, наймачі та особи, яким на праві приватної власності належить будинок (квартира), зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
Положеннями статті 64 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з договору найму житлового приміщення.
Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до положень частини 4 статті 319Цивільного кодексу України, власність зобов`язує.
Згідно зі статтею 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулюються Законом України«Про житлово-комунальніпослуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017, Житловим кодексом України, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 № 830 та Правилами надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 №1182.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017, до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання.
Згідно із пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до частин 1, 3 статті 9 Закону України «Про житлово комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Згідно зі статтею 162 Житлового кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
За змістом ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять yсі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст. 1218 ЦК України).
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.
Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.
Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 26 лютого 2018 року у справі № 205/6410/16, від 11 липня 2018 року у справі № 495/1933/15-ц.
Відповідно до положень ст. 1281 ЦК України в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч. ч. 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги.
Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.
Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.
Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.
Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.
Таким чином, стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.
Крім того, позивач не надав належних та допустимих доказів, що він пред`явив свої вимоги до спадкоємця, тобто звернувся у липні 2024 року з даним позовом, у визначений ст. 1281 ЦК шестимісячний строк з моменту коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, оскільки з матеріалів справи вбачається, що про отримання відповідачем спадщини представник позивача був обізнаний 07.12.2023, тоді як до суду із відповідним позовом звернувся лише 25.07.2024, тобто з пропуском визначеного ч.3 ст. 1281 ЦК України строку.
Доводи апеляційної скарги зводяться до довільного тлумачення норм матеріального права, ніж допущене судом першої інстанції та до переоцінки доказів, на правильність висновків суду першої інстанції не впливають та їх не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 липня 2025 року- без змін.
Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Щодо судових витрат
За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 липня 2025 року необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, компенсації не підлягають.
Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 382 ЦПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області – Борисенко Любові Миколаївнизалишити без задоволення.
Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 липня 2053 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 22 січня 2026 року.

Головуючий суддя        О.О. Панченко

Судді           С.Б. Бутенко

В.П. Пікуль