ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року	справа № 380/21098/25	
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місце знаходження: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005; код ЄДРПОУ 13322403), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Андрея Митрополита, 10, м. Львів, 79016; код ЄДРПОУ 13814885), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 134950027376 від 23.09.2025 про відмову, ОСОБА_1 , в проведенні перерахунку пенсії щодо переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести, ОСОБА_1 , на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, пунктів 10, 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи:
на посаді секретаря виконавчого комітету Крисовицької сільської Ради народних депутатів з 29.08.1986 до 16.08.1994;
на посаді секретаря виконкому Крисовицької сільської ради - з 05.07.2001 до 18.04.2002;
на посаді секретаря Крисовицької сільської ради - з 18.04. 2002 по 29.12.2016;
на посаді старости сіл Крисовичі, Чишки, Нагірне - з 24.04.2017 по 20.11.2020 згідно записів у трудовій книжці від 05.08.1983 НОМЕР_2 з урахуванням довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 15.09.2025 № 221 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби від 15.09.2025 № 222 з дня звернення із заявою - 15.09.2025 та здійснити перерахунок та виплачувати пенсію, з урахуванням виплачених сум.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що 15.09.2025 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зі заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889), як державному службовцю, яка на день набуття чинності даного закону має стаж державної служби понад 20 років та продовжувала працювати на відповідній посаді. Однак, у відповідь отримала відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, викладену у спірному рішенні, мотивовану тим, що у позивача відсутній необхідний стаж державної служби, передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889.
Окрім того, у рішенні про відмову у призначенні пенсії державного службовця зазначено, що період роботи в органах місцевого самоврядування зараховано до стажу державної служби тільки з 16.08.1994 (дата присвоєння рангу державного службовця) до 04.07.2001 (дата набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування»), оскільки на посадових осіб органів місцевого самоврядування, дія Закону № 889 не поширюється.
Вважаючи у зв`язку із цим свої конституційні права та гарантії на належний соціальний захист порушеними та такими, що потребують захисту, позивач просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою судді від 31.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач 1 – Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в територіальному органі Пенсійного фонду України та отримує пенсійні виплати, звернулася з заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про Державну службу». За наданими документами, згідно звернення № 1884 від 15.09.2025 та матеріалами пенсійної справи встановлено, що стаж роботи ОСОБА_1 за категоріями посад державних службовців станом на 01.05.2016 р. становить 6 років 10 місяців 18 днів. В цей стаж входить період роботи секретарем виконкому Крисовицької сільської ради, починаючи з 16.08.1994 (дата присвоєння рангу державного службовця) по 04.07.2001 (дата набрання чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).
При всебічному, повному і об`єктивному розгляду всіх наданих документів та матеріалів пенсійної справи виявлено, що права на перерахунок пенсії позивач не має, оскільки відсутній необхідний стаж державної служби станом на 01.05.2016.
При цьому наголошує, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування можуть бути зараховані до стажу державної служби по 04.07.2001.
Відповідач 2 – Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому також просить суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка від 15.09.2025 про перехід на пенсію за іншим Законом. На підставі вказаної постанови, за принципом екстериторіальності, документ ОСОБА_1 щодо переведення з пенсії за віком, призначено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» і, відповідно, рішення про відмову за №134950027376 від 23.09.2025 приймалося Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Повідомляє, що при всебічному, повному і об`єктивному розгляду всіх наданих документів та матеріалів пенсійної справи виявлено, що права на перерахунок пенсії заявниця не має, оскільки відсутній необхідний стаж державної служби станом на 01.05.2016.
Відтак, просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з даними трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 05.08.1983, за період у межах спірних правовідносин судом встановлено, що вона містить такі записи про роботу ОСОБА_1 :
- 29.08.1986 обрана секретарем виконкому Крисовицької сільської Ради народних депутатів;
- 29.07.1994 обрана секретарем виконкому Крисовицької сільської Ради;
- 29.07.1994 прийнято Присягу державного службовця від 29.07.1994 (ст. 17 Закону України);
- 16.08.1994 присвоєної 1 (одинадцятий) ранг державного службовця;
- 22.04.1998 обрана секретарем виконкому Крисовицької сільської ради;
- 18.04.2002 обрана секретарем Крисовицької сільської ради;
- 18.04.2002 прийнято Присягу посадової особи місцевого самоврядування від 18.04.2002 року (розділ Ш Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» ст. 11);
- 18.04.2002 присвоєної 11 (одинадцятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування (ст. 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»);
- 25.02.2005 присвоєно 9 (дев`ятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах п`ятої категорії посад (Закон України «Про внесення змін до ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»);
- 11.04.2006 обрана на посаду секретаря Крисовицької сільської ради;
- 19.11.2010 звільнена з посади секретаря Крисовицької сільської ради у зв`язку з закінченням повноважень ради V демократичного скликання (ст. 50 п. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»);
- 19.11.2010 обрана на посаду секретаря Крисовицької сільської ради;
- 12.11.2015 обрана на посаду секретаря Крисовицької сільської ради;
- 29.12.2016 повноваження секретаря Крисовицької сільської ради закінчилися на підставі ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад»;
- 11.01.2017 прийнята на посаду секретаря-діловода по трудовому договору з 12.01.2017 до 12.01.1018;
- 21.04.2017 припинено трудовий договір у зв`язку з обранням на виборну посаду старостою сіл Крисовичі, Чишки, Нагірне з 21 квітня 2017 року;
- 24.04.2017 обрана старостою сіл Крисовичі, Чишки, Нагірне;
- 20.11.2020 повноваження старости сіл Крисовичі, Чишки, Нагірне закінчилися на підставі ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
15.09.2025 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зі заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Вказана заява від 15.09.2025 відповідно до екстериторіального принципу розподілу єдиної черги завдань, розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №134950027376 від 23.09.2025 відповідач 1 відмовив позивачу в переведенні на інший вид пенсії, оскільки відсутній необхідний стаж державної служби станом на 01.05.2016.
Зокрема вказав, що стаж роботи ОСОБА_1 за категоріями посад державних службовців станом на 01.05.2016 становить лише 6 років 10 місяців 18 днів. В цей стаж входить період роботи секретарем виконкому Крисовицької сільської ради, починаючи з 16.08.1994 (дата присвоєння рангу державного службовця) до 04.07.2001 (дата набрання чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»). При цьому наголосив, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи позивача з 04.07.2001 в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований до стажу державної служби.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача 1, позивач звернулася до суду з даним позовом.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Приписами частини 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІІІ (далі - Закон № 2493-III) визначено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2493-III посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Згідно з ст.3 Закону № 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Відповідно до ч. 7 ст. 21 Закону № 2493-III в редакції, чинній з 01.10.2017, пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак попередня редакція цієї статті, що була чинною до 01.10.2017, встановлювала, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.
Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 регулювалося Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі – Закон №3723-XII).
Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону № 3723- ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII).
Згідно з пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом України займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з пунктом 11 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VІІІ перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених вказаним Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.
Пункт 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VІІІ визначає, що для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України № 3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 вказаного Закону України та Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України № 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України № 3723-XII вік і страховий стаж.
Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 676/4235/17.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VIII до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Пунктом 8 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889 визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 (до набрання чинності Законом України № 889-VIII) здійснюється згідно з Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок №283), який слід застосовувати у даному спорі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 735/939/17.
Відповідно до зазначеного Порядку до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, зокрема, виконавчих комітетів місцевих рад, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів, на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців, та на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до п`ятої категорії посад в органах місцевого самоврядування належать посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост.
Отже, періоди роботи позивача з 29.08.1986 по 15.08.1994, з 04.07.2001 по 29.12.2016 та з 24.04.2017 по 20.11.2020 на посадах секретаря виконкому Крисовицької сільської ради, секретаря Крисовицької сільської ради та старости сіл Крисовичі, Чишки, Нагірне, які підтверджуються записами у його трудовій книжці, мають зараховуватися до стажу державної служби.
При цьому, суд враховує, що період роботи позивача з 16.08.1994 (дата присвоєння рангу державного службовця) до 04.07.2001 (дата набрання чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування») зарахований відповідачем до стажу державної служби ОСОБА_1 та становить 6 років 10 місяців 18 днів, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.
З огляду на наведене, суд приходить висновку, що на момент звернення позивача зі заявою про перехід на інший вид пенсії (15.09.2025), у неї були наявні всі умови, які необхідні для призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723 «Про держану службу», п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №889 № «Про державну службу», а саме позивач досягла 60-ти річного віку, набула більше 41 року страхового стажу, а стаж роботи на посадах державного службовця станом на 01.05.2016 становив понад 20 років та позивач продовжувала працювати на відповідній посаді.
Таким чином, відмова відповідача 1 в переведенні позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII є неправомірною, тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №134950027376 від 23.09.2025 слід визнати протиправним та скасувати.
Крім цього, суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі – Порядок № 622).
Згідно з пунктом 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, здійснюється з урахуванням положень пунктів 4-1 і 4-2 цього Порядку.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 622 довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
В матеріалах справи наявні довідка за формою, наведеною у додатках 4, 6 до Порядку № 622, а саме: про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №221 від 15.09.2025 та про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби №222 від 15.09.2025.
Суд зауважує, що вказані довідки долучалася позивачем до заяви про перехід на пенсію держслужбовця та жодних зауважень щодо таких довідок у відповідача згідно зі спірним рішенням, а також у відзиві на позовну заяву не було.
Пунктом 4 Порядку №622 серед іншого передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.
Підсумовуючи вищенаведене, суд акцентує увагу на тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (постанова Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі 826/4418/14).
Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на викладене, та беручи до уваги те, що позивачу вже була призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV, суд дійшов висновку, що належним і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести позивача з 15.09.2025 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, п.п. 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №221 від 15.09.2025 та про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби №222 від 15.09.2025, зарахувавши при цьому до її стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця періоди роботи з 29.08.1986 по 15.08.1994, з 04.07.2001 по 29.12.2016 та з 24.04.2017 по 20.11.2020 на посадах в органах місцевого самоврядування.
При цьому, суд дійшов висновку, що дії зобов`язального характеру щодо переведення позивача на інший вид пенсії та зарахування стажу має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував попередньо це питання та розглядав заяву від 15.09.2025, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, від 07.05.2024 у справі №460/38580/22.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Згідно з ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, про необхідність часткового задоволення позову.
Щодо судового збору, то відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №134950027376 від 23.09.2025 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з 15.09.2025 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, п.п. 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №221 від 15.09.2025 та про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби №222 від 15.09.2025, зарахувавши при цьому до її стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця періоди роботи з 29.08.1986 по 15.08.1994, з 04.07.2001 по 29.12.2016 та з 24.04.2017 по 20.11.2020 на посадах в органах місцевого самоврядування.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місце знаходження: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005; код ЄДРПОУ 13322403) сплачений судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Братичак Уляна Володимирівна