Справа № 761/755/25 
Провадження № 2/752/6048/26 
РІШЕННЯ
Іменем України

10 лютого 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 102281718 у розмірі 29 702,34 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 8 744,00 грн; заборгованість за відсотками - 18 958,34 грн; заборгованість за комісією у розмірі - 2 000,00 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 102281718.
16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржника за кредитним договором № 102281718 у розмірі 29 702,34 грн.
Позивач вказує, що відповідачка не виконала покладені на неї зобов`язання за договором, грошові кошти не повернуто, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін (а.с. 35,36).
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва 16 липня 2025 року справу передано для розгляду до Голосіївського районного суду міста Києва (а.с.60). 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 жовтня 2025 року, головуючим суддею визначено - А.В.Слободянюк (а.с.68). 
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін (а.с.69-71). 
Копію ухвали про відкриття провадження Голосіївським районним судом направлено за адресою реєстрації відповідачки ОСОБА_1 (а.с.58), поштове відправлення повернулось до суду без вручення з відміткою поштового відділення «адресат відсутній» (а.с.75). 
Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд його 
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. 
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Судом встановлено, що 25 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 укладено Договір про споживчий кредит №102281718. Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом одноразового ідентифікатора (електронного підпису) Z33620 (а. с. 4-9).
Згідно з п.п. 1 п. 1 договору Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.
Цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується із усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується із усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил. Укладення кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку із чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. п. 6.1., 6.3., 6.4. п. 6 договору кредиту).
Відповідно до умов Договору про споживчий кредит №102281718 від 25 листопада 2021 року, ТОВ «Мілоан» надає позичальнику грошові кошти в сумі 20 000,00 грн строком на 30 днів зі стандартною (базовою) процентною ставкою у розмірі 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Встановлено проценти за користування кредитом - 7 500,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Комісія за надання кредиту - 2 000,00 грн.
Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 08 липня 2023 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що Печерським відділом деражаної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено актовий запис № 891. Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на - « ОСОБА_5 » (а.с.46).
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19).
Вищевказаний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» повідомляло, що внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору, укладеного між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 , у останньої утворилась заборгованість у сумі 29 702,34 грн.
Зокрема, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 102281718 від 25 листопада 2021 року, за період з 16 липня 2024 року по 30 листопада 2024 року нараховано заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 8 744,00 грн, проценти за користування кредитними коштами - 18 958,34 грн, заборгованість за комісією - 2 000,00 грн, що разом складає 29 702,34 грн (а.с.14). 
Як вбачається з протоколу судового засідання Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2025 року, відповідачка ОСОБА_6 у судовому засіданні вказувала, що вона визнає позов в частині основного боргу, просить суд відмовити в частині нарахованих відсотків (а.с.51, 52). 
16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, відповідно до якого фактор (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ТОВ «Мілоан») за плату (ціна продажу), а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, проценту за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (а. с. 10-13). 
Згідно підпункту 1.3 пункту 1 Договору факторингу клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Кредитним договором Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, передати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Факт має право звертатися із запитом до Клієнта для отримання підтвердження виконання клієнтом свого обов`язку та повідомлення Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору.
Відповідно до Акта прийому-передачі Реєстру боржників від 16 липня 2024 року за договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, Клієнт передав а фактор прийняв Реєстр Боржників в електронному вигляді наданий на флеш-носії у розмірі 10 388 Кбайт. Відповідно до цього Реєстру Боржників, Клієнт передав, а Фактор прийняв право вимоги по Боржниках в кількості ___(кількість не вказано). Загальна сума простроченої заборгованості складає ______(суму не вказано) (а.с. 12).
До договору факторингу долучено витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, в якому наведені дані щодо боржника ОСОБА_2 та сума заборгованості за кредитним договором, у розмірі 29 702,34 грн, з яких сума основного боргу -8 744,00 грн, заборгованість за відсотками -18 958,34 грн і сума заборгованості за комісією 2 000,00 грн (а.с.13).
Оцінюючи доводи позивача на предмет набуття ним права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором кредиту, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 , суд відзначає наступне.
Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні. Так, положеннями статті визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
За договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт - отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти.
За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.
Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.
Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.
Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.
Згідно з частиною першою статті 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Такі правові висновки щодо кваліфікуючих ознак договору факторингу виклала Велика Палата Верховного Суду в постановах від 11 вересня 2018 у справі № 909/968/16, від 31 жовтня 2018 у справі № 465/646/11, від 11 жовтня 2019 у справі № 910/13731/17 та від 10 жовтня 2020 у справі № 638/22396/14-ц.
За матеріалами справи, позивачем не у повному обсязі надано договір факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року. Зокрема, договір містить 10 пунктів, проте поданий суду договір факторингу не містить пунктів 3-9, що позбавляє суд дослідити умови даного договору.
Крім того, акт прийому-передачі Реєстру боржників, який долучено до договору факторингу, також не містить загальної суми заборгованості, що відступається на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Належними та допустимими доказами відступлення права вимоги є докази, які підтверджують належність виконання правонаступником своїх фінансових зобов`язань за договором відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим перехід прав та обов`язків до правонаступника можуть підтверджувати відповідні первинні документи щодо повної оплати відступлення права вимоги (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14).
Як вбачається, предметом укладеного 16 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Мілоан» договору факторингу є відступлення права вимоги за зобов`язаннями до боржників за плату. Даних щодо здійснення оплати відступлення права вимоги позивачем не надано.
Суд враховує також, що за умовами договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року визначено, що Реєстр боржників, який має визначати перелік прав вимоги, формується згідно додатку № 1 до договору факторингу, проте вказаного додатку стороною позивача суду не надано.
Доданий до позову витяг з реєстру боржників від 16 липня 2024 року до договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, сформований працівником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в односторонньому порядку.
Матеріали справи не містять достовірних даних про належне повідомлення ТОВ «Мілоан» боржника ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ) про відступлення прав вимоги за вищенаведеним кредитним договором, як то передбачено вищенаведеним Договором факторингу № 16072024 (п. 1.3. цього Договору).
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).
Отже, як встановлено, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало суду належних та допустимих доказів того, що товариству належало право вимоги за договором про споживчий кредит №102281718 від 25 листопада 2021 року, укладеному між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан».
Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені засобами доказування, зокрема, позивачем не надано належних та достатніх доказів щодо переходу права вимоги до боржника по кредитному договору від первісного кредитодавця, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.
Відомості про учасників справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 . 
Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2026 року. 

Суддя     А.В. Слободянюк